Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 536/1536/17

провадження № 61-34841св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області,

представник позивача - Семчук Любов Василівна,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року в складі судді Колотієвського О. О. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Прядкіної О. В.,

Обідіної О. І., Пікуля В. П.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Кременчуцьке об'єднане УПФУ Полтавської області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування переплати пенсії.

Позовна заява мотивована тим, що з 31 серпня 2006 року відповідач перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному УПФУ Полтавської області та отримує пенсію за віком. 16 листопада 2015 року відповідач звернулась із заявою про перерахунок пенсії та надала додаткові документи про стаж та заробіток. Після перевірки даних про стаж та заробіток розмір пенсії відповідача було переглянуто та приведено у відповідність з діючим пенсійним законодавством з часу призначення пенсії за віком. Разом з тим, була виявлена переплата пенсії у розмірі 738,38 грн за період з 31 серпня 2006 року по 30 квітня 2017 року. У цілях відшкодування майнових збитків відповідачу було запропоновано у добровільному порядку повернути суму переплаченої пенсії або надати згоду на її утримання з пенсії у розмірі 20 % щомісячно до повного погашення, проте відповідач надала заяву про відмову у добровільному порядку сплатити зазначену суму або надати згоду на її утримання з пенсії.

З урахуванням викладеного, Кременчуцьке об'єднане УПФУ Полтавської області просило суд стягнути зі ОСОБА_5 безпідставно набуту пенсію у розмірі 738,38 грн.

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області

від 21 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року, в задоволенні позову Кременчуцького об'єднаного УПФ Полтавської області відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що переплата пенсії була здійснена внаслідок помилки позивача. Крім того, належні та допустимі докази вини відповідача відсутні, а також судами не встановлено зловживань з його боку.

У листопаді 2017 року Кременчуцьке об'єднане УПФУ Полтавської області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального права.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла вказана справа.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному УПФУ Полтавської області та отримує пенсію за віком з 31 серпня 2006 року.

16 листопада 2015 року ОСОБА_5 подала заяву про перерахунок пенсії та надала додаткові документи про стаж та заробіток, а саме для перерахунку пенсії було враховано стаж та зарплату за 2006 рік (до призначення пенсії), так як за даний період була відсутня інформація про нарахування заробітної плати на момент призначення пенсії.

Згідно з розпорядженням Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області від 10 березня 2017 року № 144610, після перевірки та надання додаткових даних про стаж і заробіток, розмір пенсії ОСОБА_5 був переглянутий та приведений у відповідність з діючим пенсійним законодавством з моменту призначення пенсії за віком та при цьому була виявлена переплата пенсії у розмірі 738, 38 грн за період з 31 серпня 2006 року по 30 квітня 2017 року, що також підтверджено листом управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03 серпня 2017 року № 681/04-2-62/15 та розрахунком переплати пенсії.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року

№ 374/7695 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, а саме: зловживання з боку пенсіонера та подання ним недостовірних даних.

Згідно вимогам статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи спір, суди, врахувавши наведені вище норми права та обставини справи, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшли правильного висновку про те, що пенсія не підлягає поверненню, оскільки відсутні докази рахункової помилки із боку позивача чи зловживання або недобросовісність відповідача.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Висновки суду по сутті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області

від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області

від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є.Червинська