ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 643/13899/17

провадження № 22-ц/818/1378/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа - начальник департаменту менеджменту персоналу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Галунко Наталія Юріївна

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - начальник департаменту менеджменту персоналу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Галунко Наталія Юріївна про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Погасій О.Ф., в залі суду в місті Харкові,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - начальник департаменту менеджменту персоналу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Галунко Наталія Юріївна про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що її звільнення є незаконним, оскільки виявленні відповідачем порушення «Організації схоронності цінностей» стосуються дій іншого касира ОСОБА_3 Крім того вказані порушення не пов'язані з виявленою нестачею грошових коштів.

Представником АТ «УкрСиббанк» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року - залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків призвело до втрати довіри зі сторони Банку. Тому наказ про звільнення позивачки з роботи, - винесено ПАТ «УкрСиббанк» у відповідності до вимог закон.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 19 вересня 2013 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду касира відділення № 280 АТ «УКРСИББАНК», а 22 вересня 2014 року переведено на посаду старшого касира цього відділення (а.с.7).

22 вересня 2014 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, старшим касиром відділення № 280, укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а 20 липня 2015 р. договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність (а.с.39-42).

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади старшого касира відділення № 280 АТ «УкрСибанк» на підставі наказу № 302-ВК від 23.10.2017 р. «Про кадрові питання» на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, з винних дій працівника, що дають підстави для втрати довіри (а.с.8).

Як на підставу позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 посилалася на те, що наказ про її звільнення є незаконним та передчасним. В її функціональні обов'язки серед іншого, входило приймання та видача інкасаторам завантажених грошовими коштами касет для банкоматів. Вказані опломбовані касети з грошовими коштами приймаються та видаються у спеціально передбачених сумках, весь процес відбувається під постійним відео наглядом. 15.09.2017 р. при перерахунку касети з грошовими коштами, яка 14.09.2017 р. була доставлена до відділення банку № 280 інкасатором ОСОБА_4, виявлено недостачу 614 купюр по 200 грн., що становить 122800,00 грн. У подальшому було встановлено, що вказану касету отримав 12.09.2017 р. інкасатор ОСОБА_5, а видала йому цю касету касир ОСОБА_3 Співробітниками банку проводилося службове розслідування за вищезазначеним фактом, але встановити обставини, при яких виникла недостача грошових коштів, віднайти грошові кошти або винних осіб не вдалося за можливе. 03.10.2017 р. її з посади старшого касира призначено на посаду бригадира бригади № 3 цього ж відділення банку, тобто на посаду з більшим обсягом завдань та відповідальності. 23.10.2017 р. її було звільнено з займаної посади в зв'язку з втратою довіри. Підставою для прийняття рішення про її звільнення в зв'язку з втратою довіри став лише той факт, що 12.09.2017 р. вона не була присутня під час видачі касиром ОСОБА_3 у складі бригади інкасаторів та охоронців касети з грошовими коштами інкасатору ОСОБА_5 Вважає, що допущене нею незначене порушення є недостатнім для звільнення її з підстав втрати довіри, враховуючи її попередню бездоганну та сумлінну працю.

Стаття 43 Конституції України встановлює, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 41КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КзпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і т.ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року роз'яснено, що звільнення з підстав втрати довіри (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для звільнення ОСОБА_1 є службова записка начальника Центру управління готівковими засобами Департаменту забезпечення готівковими грошовими засобами АТ «УкрСиббанк» Михайленко О.М. від 11.10.2017 р., пояснювальна записка старшого касира відділення № 280 АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 від 05.10.2017 р. Згідно пояснювальної записки ОСОБА_1 від 05.10.2017 р., 11.09.2017 р. вона працювала в вечірній касі з валютою, закінчивши, спустилася до сховища разом з ОСОБА_7, спустив усі сумки та опечатав пломбами сейфи, закрила двері в сховище, а комплект своїх ключів віддала ОСОБА_7 (а.с.36).

ОСОБА_1 не заперечує факту порушення нею наказів АТ «УкрСиббанк», а саме, п.1.6 Керівництва № 6.2 «Порядок зберігання, обліку та передачі печаток, штампів, ключів», що є додатком № 1 до наказу П-OPS-2017-77 від 18.04.2017 р. АТ «УкрСиббанк», п.п.3.3., 3.8., 3.13 Керівництва № 6 «Організація зберігання цінностей», що є додатком № 1 до наказу П-OPS-2017-75 від 18.04.2017 р. АТ «УкрСиббанк» та своїх посадових обов'язків.

Разом з тим за фактом нестачі грошових коштів, за яким проводилося службове розслідування, встановити обставини, при яких виникла нестача грошових коштів або винних осіб, що ними заволоділи, не виявилося можливим. За даним фактом до правоохоронних органів відповідач не звертався, відомості про відкриття кримінального провадження за фактом крадіжки в матеріалах справи також відсутні.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року, при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КзпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять доведеності причинно-наслідкового зв'язку між нестачею грошових коштів у ПАТ «УкрСиббанк» та діями ОСОБА_1

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що однократне порушення позивачкою правил «Організації зберігання цінностей» не є достатньою підставою для видачі наказу про звільнення з підстав втрати довіри з огляду на попередню бездоганну роботу ОСОБА_1 протягом тривалого часу. Тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 24 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» від 14.09.2006 № 137-V визначено, що усі працівники мають право на захист у випадках звільнення, статтею 24 частини ІІ встановлено, що з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов'язуються визнати: a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов'язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби; b) право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу. З цією метою Сторони зобов'язуються забезпечити, щоб кожний працівник, який вважає себе звільненим без поважної причини, мав право на оскарження в неупередженому органі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Пунктом 5 розділу IV Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Зважаючи на зазначене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середнього заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Таким чином загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів в період затримки.

Відповідно наданої довідки ПАТ «УкрСиббанк» середньоденна заробітна плата позивача на дату звільнення складає 260,08 грн. Кількість робочих днів за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2017 року по день поновлення позивачки на попередній роботі, тобто по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, складає 263 робочих дні.

Середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2017 по 09 листопада 2018 року, складає 68 401,04 грн. (260,08 грн. х 263 робочих дні)

З урахуванням вищевказаного наявні підстави для визнання звільнення ОСОБА_1 незаконним, скасування наказу № 302-ВК ПАТ «УкрСиббанк» від 23 жовтня 2017 «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», поновлення позивачки на посаді старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2017 по 09 листопада 2018 року у розмірі 68 401,04 грн.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави. Тому з ПАТ «УкрСиббанк» на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 4910,03 грн., з яких: 1964 грн. 01 коп. судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позову та 2946 грн. 02 коп. судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - начальник департаменту менеджменту персоналу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Галунко Наталія Юріївна про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Скасувати наказ № 302-ВК Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» від 23 жовтня 2017 «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанку» на користьОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2017 по 09 листопада 2018 року у розмірі 68401,04 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді старшого касира відділення № 280 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір в розмірі 4910,03 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук