У Х В А Л А

05 грудня 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в особі судді Фастовця В.М., розглянувши ухвалу Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду № 406/2849/13 від 12 червня 2018 року про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду № 406/2849/13 від 12 червня 2018 р. про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 р.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає ухвалу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2013 р. у справі 406/2849/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності було ухвалено рішення, яким позовна заява була задоволена. Однак, рішенням Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року дане рішення було скасовано та ухвалено нове, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності відмовлено. Зазначена справа до Лисичанського міського суду не надходила.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Частинами 1, 2 статті 494 ЦПК України встановлено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Судом досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме рішення Алчевського міського суду від 09 липня 2013 року, рішення Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року.

Вищевказані документи, на думку суду, є не достатніми для повного відновлення втраченого провадження, а тому суд вважає за можливе відновити втрачене провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності, в частині рішення Алчевського міського суду від 09 липня 2013 року та рішення Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 488, 489, 494 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження у справі № 406/2849/13 за ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 12 червня 2018 року про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності, в частині рішення Алчевського міського суду Луганської області від 09 липня 2013, яким вирішено:

позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 з загальної спільної власності співвласників багатоквартирного житлового будинку № 56 по вулиці Ленінградській у м. Алчевську Луганської області частку підвального приміщення загальною площею 57,10 кв.м, як самостійний обєкт нерухомості, визнавши за ОСОБА_1 право власності на цей обєкт,

та в частині рішення Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року, яким вирішено:

апеляційну скаргу прокуратури м. Алчевська задовольнити.

Рішення Алчевського міського суду Луганської області від 09 липня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки із загальної спільної власності, визнання права власності, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя