Справа № 350/1682/18
Провадження № 4-с/350/17/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, про повернення виконавчого документа стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з даною скаргою до суду в якій просить скасувати постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 26 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 53439741, про повернення виконавчого документа стягувачу. Крім цього, просить поновити йому строк звернення з даною скаргою до суду.

В обгрунтування скарги покликається на те, що Рожнятівським районним відділом ДВС ГТУЮ було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 2-478/2006 від 17 липня 2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 73593 гривень в рахунок виконання зобов'язання за договором позики та 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

26 червня 2018 року головний державний виконавець Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, мотивуючи тим, що при проведенні виконавчих дій майно, що належить боржникові та на яке може бути звернено стягнення відсутнє, а здійснені виконавцем відповідно до Закону «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

З постановою державного виконавця скаржник не погоджується, оскільки вважає, що головний державний виконавець Лутчин В.Я. не вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, які повинен вчиняти, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі, що призвело до порушення його прав. Крім того зазначив, що ухвалою Рожнятівського районного суду від 23 лютого 2018 року у справі № 350/1325/17, задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 53439741 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Рожнятівським районним судом 17 липня 2006 року про стягнення в з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 73593 грн. боргу та 1000 грн. моральної шкоди. На даний час Цивільним касаційним судом Верховного Суду у цій справі відкрито касаційне провадження, а тому дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасними, оскільки в будь-якому випадку виконавче провадження має дочекатись рішення Верховного Суду, а тому не може бути закритим, в іншому випадку може бути констатований факт злочину, перебачений ст. 376 КК України.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з'явилися, однак від представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника та його представника. Крім цього ОСОБА_1, будучи раніше допитаним у судовому засіданні дав пояснення про те, що рішення Рожнятівського районного суду від 23 лютого 2018 року про визнання бездіяльності державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 53439741 було залишено в силі і рішенням Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, у якому Верховний Суд також підтвердив бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 23439741 від 20 лютого 2017 року. А тому з огляду на рішення Рожнятівського та Верховного судів просив скасувати скаргу державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу. Щодо клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови то ОСОБА_1 зазначив, що оскільки справа розглядалась Верховним Судом 19 вересня 2018 року, а тому вважає, що строк на оскарження постанови державного виконавця ним не пропущений.

Державний виконавець Рожнятівського районного відділу ДВС ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, однак будучи допитаним у попередньому судовому засіданні зазначив, що всі необхідні виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-478 від 17 липня 2006 року ним були проведені в повному обсязі. В ході вчинення виконавчих дій було встановлено, що у боржника ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке б можна звернути стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною, а його доводи необгрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. В скарзі не наведено жодних правових норм, які порушив державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та не наведено жодних фактів, які б свідчили про бездіяльність державного виконавця. Також в постанові чітко зазначено, що стягувач має право предявити виконавчий документ для виконання в строк до 26 червня 2021 року. Крім того вказав, що скаржником пропущено строк на оскарження вказаної постанови, жодних поважних причин пропуску строку звернення з даною скарою до суду, у судовому засіданні ОСОБА_1 не навів. Розгляд Верховним Судом скарги на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2018 року, яким зокрема було встановлено правомірність дій державного виконаця, не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови виконавця про повернення виконавчого листа стягувачеві. Тому просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з підстав пропуску строку для подання такої скарги.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5. С.Є. у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з підстав пропуску строку для подання такої скарги без поважних причин.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши матеріали справи вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховної ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 20 лютого 2017 року головним державним виконавцем Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 53439741 щодо примусового виконання виконавчого листа від 17 липня 2006 року, виданого Рожнятівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 73593 грн. в рахунок виконання зобовязання за договором позики та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається із представлених в судове засідання матеріалів виконавчого провадження № 53439741, головним державним виконавцем Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 було вжито ряд заходів по виконанню рішення суду.

Так, 28 лютого 2017 року державний виконавець звертався до Відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі, Територіального сервісного центру № 2642 регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, Управління Держпраці, Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області з вимогою повідомити про наявність транспортних засобів, зареєстрованої техніки, машин, механізмів, устаткування великовантажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів, наявність права власності на землю у ОСОБА_6

Крім того були направлені запити до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, про джерела доходів боржників-фізичних осіб, та запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи чи отримання пенсії.

З аналогічними запитами до Відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі, Управління Держпраці державний виконавець звертався 27 квітня 2018 року, а також 14.06.2018 року до регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області. Крім цього, 19.06.2018 року звертався до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

На вищевказані запити до Рожнятівського РВ ДВС надійшли відповіді про відсутність зареєстрованих за боржником ОСОБА_2 на праві власності, оренди чи праві користування земельних ділянок, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, а також про відсутність доходів, в тому числі пенсії.

Постановою головного державного виконавця Рожнятівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 19 квітня 2017 року було оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб марки ЗАЗ 1801 СТЕПОК, 1994 року випуску, бежевий, № кузова причіп, шасі R0041584, д.н.з. 1002ЕЯ, а постановою від 20 квітня 2017 року накладено арешт на дане майно.

19 травня 2017 року державним виконавцем разом із стягувачем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника. Встановлено, що ОСОБА_2 в с. Нижній Струтин зареєстрований, проте не проживає про що складений відповідний акт.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 08 червня 2017 року, постановленою за результатами розгляду відповідного подання державного виконавця, боржника ОСОБА_2 було оголошено в розшук.

Також в матеріалах виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_2 про зобовязання зявитися до державного виконавця та письмові пояснення боржника.

14 вересня 2017 року державний виконавець звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яке ухвалою Рожнятівського районного суду від 15 вересня 2017 року було задоволено, проте ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року дану ухвалу скасовано, в задоволенні подання відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_3 від 26 червня 2018 року виконавчий лист № 2-478 від 17 липня 2006 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» а саме у звязку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення (а.с.4).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч.ч. 4, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у десятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зазначеною статтею визначено періодичність проведення виконавцем виконавчих дій з примусового виконання рішення суду у разі відсутності у боржника коштів чи майна необхідних для виконання рішення суду.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що державний виконавець не вжив достатніх, ефективних та своєчасних заходів для примусового виконання виконавчого документу, виданного 17 липня 2006 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, про стягнення на користь стягувача суми заборгованості за договором позики та моральної шкоди, всупереч статей 10, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», не вжив всіх заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі для виконання рішення з використанням можливостей, передбачених у статті 48 цього Закону. А саме: не здійснив розшук майна боржника, на яке може бути стягнення, не провів належним чином перевірку майнового стану боржника із встановленою ст. 48 Закону періодичністю.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції Про захист прав і основоположних свободж, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичнее виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 23 лютого 2018 року, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 допущену у виконавчому провадженні № 53439741 від 20 лютого 2017 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана стягувачем постанова головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 53439741 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Рожнятівським районним судом 17 липня 2006 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 73593 грн. в рахунок виконання зобовязання за договором позики та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, є передчасною та необґрунтованою, оскільки державним виконавцем всупереч ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення з використанням можливостей, передбачених вищевказаною статтею, не проведено належним чином періодично та у повному обсязі перевірку щодо виявлення майнового стану та рахунків боржника.

Разом з тим, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи . Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу про поштове відправлення, копія якого міститься у скарзі, ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві 24.07.2018 року, а звернувся до суду із скаргою 07.09.2018 року, тобто через тривалий час поза межами строку на оскарження дій державного виконавця, визначеного законодавством.

Враховуючи, що скаржник пропустив десятиденний строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, не навів жодних поважних причин пропуску зазначеного строку, а тому суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 26 червня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві слід відмовити, з підстав пропуску строку звернення до суду із скаргою.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку звернення до суду із скаргою.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 26 червня 2018 року у виконавчому провадженні №53439741, про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту отримання її копії.

Ухвала складена 09 листопада 2018 року.

Суддя Максимів І.В.