Справа №461/5088/18&?п;
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Феник Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, про зобов'язання надати ордер на вселення в квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду м. Львова з позовом до відповідача про зобов'язання видати ордер на вселення в квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 1988 року перебуває у черзі на отримання житла, а з 2015 року також як член сім'ї загиблого учасника антитерористичної операції. Проте, відповідачем її не було включено в списки на отримання житла при розподілі квартир у будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою від 12 липня 2018 року було відкрите загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 22 жовтня 2018 року суддею Городецькою Л.М. було заявлено самовідвід від розгляду справи.

Після здійснення повторного автоматичного розподілу справи, така передана в провадження головуючого судді Фролової Л.Д.

Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду, що була внесена до протоколу судового засідання 06 грудня 2018 року, представнику відповідача було відмовлено у долученні до справи додаткових доказів у зв'язку з початком судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що вона є матір'ю учасника бойових дій ОСОБА_4, який помер у 2015 році. На квартирному обліку разом з сім'єю перебуває з 1988 року, а у 2015 році її включено до пільгової черги. На АДРЕСА_1 збудований будинок для учасників АТО, і за час його будівництва позивача у виконавчому комітеті запевняли, що вона включена до списків на отримання квартири саме в цьому будинку. Вважає, що її незаконно виключено зі списків на отримання квартири. Крім того, позивач є інвалідом, тому для належного догляду за нею та з метою можливості проживання з нею другого сина їй необхідна двокімнатна квартира.

Представник позивача пояснив, що ОСОБА_1 є черговиком на отримання квартири як мати загиблого учасника бойових дій. Позивача було включено до черги на отримання житла, а пізніше незаконно виключено, оскільки її син ОСОБА_4 загинув не в бойових діях. Натомість, у вересні 2018 року їй надано однокімнатну квартиру на АДРЕСА_2, документи на яку написати її змусили всупереч бажанню.

Представник відповідача під час розгляду справи проти задоволення позову заперечила з мотивів його безпідставності. Пояснила, що ОСОБА_1 зверталася до виконавчого комітету для отримання квартири в будинку АДРЕСА_1, однак громадською комісією з житлових питань у наданні такої квартири їй було відмовлено. Після подання позивачем документів на отримання однокімнатної квартири в будинку на АДРЕСА_2, відповідне рішення було погоджене та ухвалене на засіданні виконавчого комітету. ОСОБА_1 надано однокімнатну квартиру на одну особу. Ордер буде виданий після здачі будинку в експлуатацію.

Третя особа - Львівський центр надання послуг учасникам бойових дій свого представника до суду не направив. Надав письмові пояснення щодо позову, де просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю правових підстав в наданні житла позивачу у будинку № АДРЕСА_1. Дія Програми Львівської міської ради поширюється лише на членів сім'ї учасників АТО, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва або захворювання, отриманих під час участі в АТО безпосередньо у районах та у період її проведення, і які мають посвідчення члена сім'ї загиблого, виданого відповідно до умов Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ця програма прийнята у якості додаткових гарантій соціального захисту учасників АТО та членів їх сімей та жодним чином не обмежує права та пільги учасників бойових дій, які встановлені чинним законодавством.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю з наступних підстав.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у позачерговому порядку в разі потреби поліпшення житлових умов надаються жилі приміщення сім'ям військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, за місцем їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 23 червня 2015 року.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3066 від 18 серпня 2015 року, - причиною смерті ОСОБА_4 (1987 року народження) є "травма, одержана в результаті нещасного випадку і причина смерті, пов'язані з проходженням військової служби".

Позивач ОСОБА_1 (мати ОСОБА_4) має статус матері військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2, виданим 31 серпня 2015 року.

Листом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 2501-314 від 30 січня 2018 року позивача повідомлено, що згідно з протоколом засідання громадської комісії із захисту інтересів учасників антитерористичної операції при Львівському центрі надання послуг учасникам бойових дій від 18 грудня 2017 року за №22/2017 вирішено не включати позивача у списки на одержання житла у будинку АДРЕСА_1. У листі зазначено, що відповідна програма поширюється тільки на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час участі в антитерористичній операції.

Згідно статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до статті 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно з п. 57 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року N 470, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань.

21 вересня 2018 року позивачем подано заяву на ім'я Львівського міського голови про надання позивачу квартири АДРЕСА_2.

10 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 1122 про надання позивачу квартири та оформлення ордеру на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Ухвалою № 4520 від 23 квітня 2015 року Львівської міської ради затверджено Програму про захист інтересів осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, а також членів сімей таких осіб.

Відповідно до п. 1 Програми, така регулює питання забезпечення житлом громадян, зазначених у розділі 2 цієї Програми, та надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань громадянам, зазначеним у розділі 3 цієї Програми.

У п. 1.4.3 Програми зазначено, що право на отримання житла мають зокрема члени сімей учасників антитерористичної операції з числа членів сімей загиблих (тих, що пропали безвісти) чи померлих учасників антитерористичної операції, у яких відсутні правові підстави для надання статусу члена сім'ї загиблого (того, що пропав безвісти) чи померлого відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вказана програма не передбачає отримання житла в конкретних житлових будинках, особливостей формування черг на житло за конкретними адресами, а лише визначає порядок надання житла деяким категоріям громадян.

В свою чергу, позивач вже реалізувала право на отримання жилого приміщення як член сім'ї військовослужбовця, що помер під час проходження військової служби. Про це свідчить подання ОСОБА_1 заяви на ім'я Львівського міського голови та прийняття виконавчим комітетом Львівської міської ради рішення № 1122 від 10 жовтня 2018 року про надання позивачу квартири та оформлення ордеру на квартиру АДРЕСА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, належних і допустимих доказів неправомірності дій виконавчого комітету або його підрозділів з приводу надання житла ОСОБА_1 суду не наведено, позивачем не спростовані доводи представника відповідача щодо належного виконання органом місцевого самоврядування своїх зобов'язань. Недоведеним залишився і той факт, що на позивача був здійснений тиск при написанні нею заяви на отримання житла в будинку АДРЕСА_2.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позову.

На підставі норм ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з висновком суду про відмову у позові, звільненням позивача від сплати судового збору при поданні позову, такий покара дається на державу.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи Львівського центру надання послуг учасникам бойових дій, про зобов'язання надати ордер на вселення в квартиру - відмовити повністю.

Повний текст рішення суду виготовлений 15 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д.Фролова