Справа № 484/2284/18
Провадження № 2/484/1140/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на звернення із заявою про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 03.11.2015р. в м. Первомайськ Миколаївської області, вказуючи, що після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, що належало померлій. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її брат ОСОБА_5 ОСОБА_2 заявою про прийняття спадщини за законом вона вчасно не звернулась, оскільки постійно проживала за межами України та не знала про наявність заповіту. У серпні 2017р. ОСОБА_5 повідомив їй про те, що за життя мати склала заповіт, яким квартиру, яка розташована за адресою: вул.. Грушевського, 38/69 в м. Первомайськ Миколаївської області, гараж № 9 в авто гаражному кооперативі «Лада-2» по вул. Грушевського в м. Первомайськ Миколаївської області та легковий автомобіль ВАЗ-2106, заповіла в рівних долях їй та ОСОБА_5 вважає, що пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного просить надати їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не менше трьох місяців.

Ухвалою суду від 14.06.2018р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справах, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, визначений строк для надання відзиву.

Заяви по суті до суду не надійшли.

Ухвалою суду від 12.07.2018р. витребувана з нотаріальної контори копія спадкової справи, підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 під час судового засідання позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, вказуючи, що позивач дізналась про наявність заповіту від брата ОСОБА_5 у серпні 2017р., постійно проживає за межами України. Вважає, що зазначене є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Також вона вказала, що у справі за аналогічним позовом ОСОБА_5 є рішення суду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про задоволення його позову, яке рішенням Верховного Суду залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій визнав позов повністю та не заперечував проти його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_4 під час судового засідання проти задоволення позову заперечувала, вказуючи, що, досліджуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, вважає, що наведені позивачем обставини не є поважними причинами для поновлення їй строку для звернення до нотаріуса із заявою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 03.11.2015 року померла ОСОБА_6 (а.с.3) За життя вона склала заповіт, за яким квартиру, що розташована за адресою: вул.. Грушевського, 38/69 в м. Первомайськ Миколаївської області, гараж № 9 в автогаражному кооперативі «Лада-2» по вул. Грушевського в м. Первомайськ Миколаївської області та легковий автомобіль ВАЗ-2106 заповіла у рівних частках дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 33) Остання є громадянкою держави Ізраїль з 2002р. та постійно проживає в м.Хайфа (а.с. 5-7). ОСОБА_4 є чоловіком спадкодавця.

Таким чином, в силу ст. 1261 ЦК України сторони у справі є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача вказала, що ОСОБА_3 не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки домовилась з братом ОСОБА_5, що саме він прийме спадщину за законом. Однак, як виявилось, ОСОБА_5 у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини також не звернувся. Про наявність заповіту позивач дізналась із повідомлення ОСОБА_5, який отримав лист від нотаріуса.

Відповідно до матеріалів копії спадкової справи № 284/2017, наданої ОСОБА_7 Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, 11.07.2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. ОСОБА_7 Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області 02.08.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були повідомлені про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_4, та про те, що вони як спадкоємці за заповітом, мають право на належну їм частку у спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця. При цьому було повідомлено, що строк для прийняття спадщини сплив 3 травня 2016 року та розяснено право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Таким чином, про існування складеного на її імя заповіту, позивачу стало відомо після 02 серпня 2017 року, тобто після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 03 травня 2016 року.

Крім того, судом встановлено, що в провадженні суду перебувала справа №484/3221/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у якій 15.01.2018р. ухвалене рішення про задоволення позову та ОСОБА_5 за аналогічних обставин наданий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, яке постановою Верховного Суду від 12.09.2018р. залишено в силі.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, поважними причинами визнають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, зокрема, незнання про існування заповіту.

Однак, вищевказаний Пленум Верховного суду України не містить прямої вказівки, на те, що незнання про існування заповіту не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ має лише рекомендаційний характер, та не є обовязковим для застосування судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року № 6-496цс17. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17.

Таким чином, позивач з 2002 року постійно проживає у Ізраїлі, не знала про наявність заповіту, та дізналась про його існування лише після спливу шестимісячного строку, а тому не мала фізичної можливості у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таке право не було реалізоване по незалежним від неї причинам.

Враховуючи викладене вище, останню волю заповідача, якою не можна знехтувати, суд приходить до висновку про те, що позивачем пропущено строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, що є підставою для задоволення позову.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі по 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк в три місяця, після набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 03.11.2015р. в м. Первомайськ Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі по 352 (триста пятдесят дві) грн. 40коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12.11.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва