Провадження №: 2/752/2261/18
23 квітня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді Ладиченко С.В.
за участі секретаря Мороз О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-
Позивач Моторне(транспортне) страховове бюро України(МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти відшкодованого ним страхового відшкодування на застрахований транспортний засіб в розмірі понесених витрат 10 098 грн. 40 коп. та витрати по оплаті судового збору 1600 грн.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 28 січня 2015 року близько 21 год. на бульварі Шевченко в м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_3 сталась дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що належить ОСОБА_3 цивільно правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «АХА Страхування» згідно полісу № АІ/0974022, який діяв в момент ДТП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 КУпАП.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.
02 лютого 2015 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 21 черпня 2015 року звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування.
21 жовтня 2015 року відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9289 грн. 40 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 5258рв від 20.10.2015 року.
Також позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 809 грн., про що свідчить платіжне доручення № 9663 від 20.02.2015 року.
Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону).
Так як цивільно-правова відповідність Відповідача не була застрахована на момент дорожньо- транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 28.01.2015 року приблизноо 21 годині керуючи автомобілем Хюндай Гетз, державний номер НОМЕР_3 по бульвару Шевченко в м. Києві не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Рено Меган» державний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого пошкоджено транспортні засоби, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП на накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо- транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.
02 лютого 2015 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 21 черпня 2015 року звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування.
21 жовтня 2015 року відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9289 грн. 40 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 5258рв від 20.10.2015 року.
Також позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 809 грн., про що свідчить платіжне доручення № 9663 від 20.02.2015 року.
Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, яке здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України «Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином» та ст. 601 ЦК України «Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги».
Позивач виконав свої зобов'язання перед страхувальником.
Відповідно до п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про страхування» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території Україн.
Таким чином, до позивача у порядку регресу перейшло право на отримання відповідача компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст.599,601,993,1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 81, 258, 263, 264, 265, 273 , 280,354, ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Участник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатми апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Ладиченко