Справа № 474/406/18
Провадження № 2-ві/474/3/18
УХВАЛА

про відвід судді

04.05.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Микитей Л.Л. у цивільній справі № 479/1063/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Кривоозерської селищної ради, Приватного підприємства "Мередіан" про визнання незаконними та скасування пунктів рішення селищної ради, державних актів на право власності на земельні ділянки, -

встановив:

25.04.2018р. від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючого судді Микитей Л.Л. у цивільній справі № 479/1063/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Кривоозерської селищної ради, Приватного підприємства "Мередіан" про визнання незаконними та скасування пунктів рішення селищної ради, державних актів на право власності на земельні ділянки. Справа перебуває на розгляді у Кривоозерському районному суді Миколаївської області.

Ухвалою судді Микитей Л.Л. від 25.04.2018р. визнано відвід необґрунтованим та заяву передано для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України, з метою вирішення заяви про відвід.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2018р., підписаного заступником керівника апарату Кривоозерського районного суду Миколаївської області Протасевич Д.М., призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи, що також підтверджується звітом про неможливість розподілу справи між суддями Кривоозерського районного суду Миколаївської області.

03.05.2018р. від Кривоозерського районного суду Миколаївської області до Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку визначеному ч. 4 ст. 40 ЦПК України, надійшли заява про відвід судді Микитей Л.Л. та матеріали цивільної справи № 479/1063/16-ц для розгляду питання щодо відводу судді.

03.05.2018р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Врадіївського районного суду Миколаївської області від 03.05.2018р. за підписом ОСОБА_5.).

Частинами 7 та 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи приписи ч.ч. 7 та 8 ст. 40 ЦПК України, а також підстави з яких заявлено відвід судді Микитей Л.Л., приходжу до висновку про необхідність вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду заяви про відвід судді Микитей Л.Л. встановлено наступне.

На обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, що суддею Микитей Л.Л. винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності. Вказана ухвала винесена суддею з порушенням приписів ч. 3 ст. 267 ЦК України та приписів ЦПК України, зокрема принципу верховенства права, є поза процесуальною, протиправною та такою, що порушує та звужує права сторони по справі, надає незаконні переваги позивачу, оскільки питання щодо застосування наслідків спливу позовної давності вирішується судом в нарадчій кімнаті під час винесення рішення по суті спору, а не в підготовчому провадженні.

Також ОСОБА_2 зазначає, що з огляду на постановлення суддею Микитей Л.Л. поза процесуальної ухвали, останню не можливо оскаржити в апеляційному порядку, а відтак вони змушені подавати дисциплінарну скаргу на суддю Микитей Л.Л. до Вищої ради правосуддя з приводу порушення останньою засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вищевказане, на думку ОСОБА_2, є підставою для відводу судді Микитей Л.Л. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, якою визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді, та не стосується приписів ч. 4 ст. 36 ЦПК України, згідно якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

У відповідності до ч.ч. 3 та 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому слід зазначити, що приписи ч. 4 ст. 39 ЦПК України кореспондуються з приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Так, згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З комплексного аналізу ЦПК України слідує, що законодавцем чітко визначено підстави та порядок заявлення відводу судді та вимоги до такого відводу, в тому числі щодо його вмотивованості та доведеності.

Однак, як вбачається із заяви про відвід судді та матеріалів цивільної справи № 479/1063/16-ц, ОСОБА_2 вимоги ЦПК України невраховані та недотримані.

Так, згідно матеріалів справи № 479/1063/16-ц вбачається, що ухвалою від 12.12.2017р. суддею Микитей Л.Л. прийнято до провадження вказану справу та призначено попереднє судове засідання.

Ухвала про закриття підготовчого провадження, в якій суддею вирішено питання щодо клопотання про застосування строків позовної давності, що фактично є підставою для заявлення відводу, винесена суддею Микитей Л.Л. 27.03.2018р., за наслідками проведення підготовчого судового засідання за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 Вказану ухвалу відповідач ОСОБА_1 отримав особисто 27.03.2018р., що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи. Після чого у вказаній справі 25.04.2018р., за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 відбулося судове засідання, під час якого заявлено про відвід судді Микитей Л.Л.

Таким чином, оскільки обставини, які стали підставою для відводу почали об'єктивно існувати лише станом на час проведення підготовчого провадження, а відтак, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 39 ЦПК України, ОСОБА_2 мав право заявити відвід судді Микитей Л.Л. не пізніше двох днів із дня, коли він дізнався про таку підставу, тобто протягом двох днів з моменту оголошення суддею ухвали про закриття підготовчого провадження від 27.03.2018р., однак відвід був заявлений лише 25.04.2018р., тобто з порушенням вищевказаних строків. При чому, слід відмітити, що заява про відвід судді не містить жодної мотивації чи обґрунтування поважності причин пропуску строку, визначеного ч. 3 ст. 39 ЦПК України, що в свою чергу, свідчить про наявність безумовних та законних підстав для відмови в задоволенні заяви про відвід судді.

Водночас, враховуючи принципи цивільного судочинства щодо всебічності, повноти та об'єктивності, слід також зазначити наступне.

В заяві про відвід вказано, що відвід заявлено з підстав визначених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, в зв'язку з існуванням інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді, зокрема надання суддею переваги одній із сторін у спорі та порушення і звуження прав іншої сторони, однак матеріали справи не містить жодних даних, які б давали можливість встановити зазначені обставини, та ОСОБА_2, в порушення приписів ч. 4 ст. 39, ч.ч. 3 та 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження факту існування останніх, а відтак заява в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Також, слід зазначити, що з контексту заяви вбачається, що відвід фактично заявлено з підстав визначених ч. 4 ст. 36 ЦПК України, а саме у зв'язку з незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, які не можуть бути підставою для відводу.

Щодо тверджень ОСОБА_2 щодо відсутності можливості оскарження ухвали судді Микитей Л.Л. про закриття підготовчого провадження в частині вирішення питання стосовно клопотання про застосування строків позовної давності слід зазначити, що згідно приписів ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається безпідставність та необґрунтованість заяви про відвід судді Микитей Л.Л., а тому в задоволенні останньої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 36-40, 81, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Микитей Л.Л. у цивільній справі № 479/1063/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Кривоозерської селищної ради, Приватного підприємства "Мередіан" про визнання незаконними та скасування пунктів рішення селищної ради, державних актів на право власності на земельні ділянки - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол