Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/185/18
Провадження по справі 2/281/99/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 травня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2018 позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

28.03.2018 на адресу суду надійшла уточнююча позовна заява ОСОБА_4

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі і у них за час шлюбних відносин народилося двоє спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області з відповідача на утримання неповнолітніх доньок стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення суду винесено у 2009 році, однак зараз витрати на дітей збільшилися у зв'язку зі збільшенням цін на лікування так і на харчування та одяг та на інші витрати необхідні для забезпечення потреб доньок. До того ж з 2017 року було збільшено розмір мінімальної заробітної плати та внесено зміни до Сімейного кодексу України.

В усному порядку звертаючись до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу для дітей попри сплату аліментів, він категорично відмовився, мотивуючи це тим що він сплачує аліменти в тій сумі яку присудив йому суд і більше сплачувати та допомагати він не буде.

Враховуючи викладене та те, що збільшено відсоток прожиткового мінімуму для дитини просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Лугинського районного суду Житомирської області на користь позивача на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з розміру 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання подала заяву з клопотання проводити розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відносно заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце підготовчого судового засідання про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

В судове засідання відповідач не зявився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, як вбачається із зворотнього повідомлення дружина відповідач отримала разом з ухвалою суду про відкриття провадження по справі також позовну заяву з додатками. Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України: якщо відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 06.02.2004 по 28.07.2009 року перебували у шлюбі. Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 14.07.2009 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ТП № 034632 від 28.07.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №16 від 28.07.2009.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 091841 від 12.02.2013, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 було присвоєно прізвище «Яворська».

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 01.10.2009 стягуються з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дітей: дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи з 28.07.2009 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до 20.04.2022.

Як вбачається з акту обстеження матеріально - побутових умов від 16.03.2018 № 1221 позивач ОСОБА_2 має наступний склад сімї доньки: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Як вбачається з довідок № 308, № 309, виданих Лигинським РЦ ПМСД від 16.03.2018 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають на "Д" обліку в Лугинському РЦ ПМСД .

Як вбачається з довідки № 1220 від 16.03.2018, разом з позивачем ОСОБА_4 зареєстровані та проживають ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та знаходяться на утриманні позивача.

Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Із положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відносно розміру аліментів, який позивач просить стягувати на її користь, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має стабільний дохід; наявність у платника аліментів інших дітей; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав, що є визначене ними СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню.

Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час розмір аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180- 182, 184,192, СК України,ст. ст. 7-13,18,258,259, 263-265, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей задовільнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, за рішенням Лугинського районного суду Житомирської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з розміру 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи 21.03.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття до 20.04.2022 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.Д. Свинченко