Справа №464/6244/18
пр № 2-з/464/55/18
У Х В А Л А

09 листопада 2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду міста Львова Мичка Б.Р., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати удаваним договір дарування квартири від 07.09.2015, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №7822 і визнати, що насправді 07.09.2015 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Разом із позовною заявою від позивача до суду надійшла заява про забезпечення даного позову шляхом заборони відчуження майна, а саме: квартири №29, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок 21. В обгрунтування заяви покликається на те, що звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування квартири від 07.09.2015, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №7822, удаваним, оскільки насправді сторони вчинили договір купівлі-продажу. Вказує, що кошти, за які було придбано спірну квартиру є спільними коштами подружжя, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а відтак вказане майно є спільною власністю. Зазначає, що йому стало відомо, що ОСОБА_3 має намір відчужити спірну квартиру третім особам, відтак виконання рішення у справі може бути істотно ускладнене або взагалі неможлимве.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались та її розгляд здійснювався в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та позовної заяви, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єкта нерухомого майна щодо суб?єкта №144792465 від 09.11.2018 вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира №29, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок 21.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи обставини справи, предмет спору, приходжу до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна, а саме: квартири 29, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 21.Даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та невжиття такого може призвести до утруднення виконання рішення суду або ж зробити таке неможливим. Наведені у заяві про забезпечення позову заходи призведуть до ефективної реалізації позивачем права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.149, 150, 152, 153, 258-261, 353 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме: квартири №29, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 21 та належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Строк пред'явлення ухвали до примусового виконання три роки.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.157 ЦПК України).

Згідно з ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст. 351-356 Цивільного процесуального кодексуУкраїни з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 Цивільного процесуального кодексуУкраїни.

Суддя Б.Р. Мичка