Справа № 524/1421/17
Провадження №2/524/84/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що з 05 лютого 1993 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем; за час перебування у шлюбі вони з відповідачем жили у квартирі АДРЕСА_1. Приватизація квартири була оформлена відповідачем, хоча вона також має право власності на 1/2 частину квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечували.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.06.2017 року по справі витребувано від ПАТ «АвтоКрАЗ» копії документів, на підставі яких ОСОБА_2 приватизував АДРЕСА_2 (свідоцтво про право власності від 03.01.1996 року, наказ № 16).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, виходить з наступного.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 5 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримав у користування однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 на склад сімї з однієї особи, що підтверджується ордером № 1978 від 04.11.1980 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 30.09.1980 року за № 932.

З 08.01.1981 року він зареєстрований та проживає у вказаній квартирі.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 1993 року.

14.12.1995 року ОСОБА_2 було подано заяву до ПАТ ЗТФ «КРАЗ» про передачу йому у приватну власність спірної квартири.

03.01.1996 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Позивач з 1980 року по 14.12.1995 рік не була прописана у даній квартирі, не була зазначена у довідці про склад сімї при подачі документів на приватизацію та не подавала заяви про приватизацію квартири.

Позивач пояснила, що фактично після реєстрації шлюбу проживала з чоловіком та їх малолітньою дитиною у спірній квартирі, хоча була прописана в іншому житловому приміщенні малосімейному гуртожитку по просп. 50 років Жовтня, 28, к. 48а.

У спірну квартиру була прописана у 2001 році, а кімнату у гуртожитку залишила своєму дорослому сину від першого шлюбу.

Обставини спільного проживання сторін у спірній квартирі на час її приватизації відповідач заперечує.

На час набуття відповідачем права власності на спірну квартиру діяв Кодекс про шлюб та сімю України.

Відповідно до ст. 22 Кодекс про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 24 Кодекс про шлюб та сімю України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 57 СК, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки спірна квартири АДРЕСА_4 набута відповідачем внаслідок приватизації безоплатно, є його особистою власністю і не підлягає поділу між подружжям.

Відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення 27.04.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя