Ухвала

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 204/4275/17-ц

провадження № 61-41672ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

У серпні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла вищевказана касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року указану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для зазначення рішення (ухвали), що оскаржується; повного найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; клопотання особи, яка подає скаргу (з урахуванням положень статті 409 ЦПК України); дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується; а також сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 серпня 2018 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона не в повній мірі зазначила найменування учасників справи та їх місце проживання (перебування) і долучила докази сплати судового збору.

Враховуючи викладене, станом на 08 листопада 2018 року недоліки касаційної скарги не усунуто.

Згідно із положеннями частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 07 березня 2018 року у повній мірі не виконані, касаційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтям 185, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель