Провадження № 2-з/643/172/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря Стальмакової В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, поданою до відкриття провадження у справі.

В обґрунтування зазначеної заяви заявник посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. У жовтні 2018року вона отримала повідомлення вих.№6780/10 від колекторської компанії ТОВ «Фінанс проперті групп» у якому йшлося про відступлення ПАТ «Дельта-Банк» на користь ТОВ «Фінанс проперті групп» прав вимоги до ОСОБА_2 за певним кредитним договором. 05.12.2018року у її відсутність в квартиру зайшли невідомі люди та замінили замки на двірник дверях. З державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, вона дізналася, що 23.11.2018року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором. На підставі чого власником її квартири стали ТОВ «Фінанс проперті групп». Крім того, в мережі інтернет вона знайшла обяву, щодо продажу належної їй квартири. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, та шляхом накладення заборони на відчуження вказаної квартири.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Із відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_3 була зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.1996року. На підставі іпотечного договору від 03.07.2007року, іпотекодержателе вказаної квартири зазначено ПАТ «Дельта банк».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наразі, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс ОСОБА_5» на підставі рішення приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 від 27.11.2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу). Підставою виникнення права власності є договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 03.07.2007року.

Таким чином ТОВ «Фінанс ОСОБА_5» розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки.

Заявником зазначено, що предметом позову буде визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір та у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза відчуження чи передання будь-яким іншим способом спірного нежитлового приміщення, що в свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин клопотання про забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині заборони будь яких дій щодо відчуження спірного майна, оскільки зазначений спосіб забезпечення позову таким, що відповідає позовним вимогам, враховує права і інтереси учасників справи та буде достатнім для забезпечення виконання судового рішення у майбутньому

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом майбутнього спору між сторонами є вирішення питання про право власності саме на те нерухоме майно, на яке заявник просить накласти арешт та заборону, унеможлививши тим самим і його відчуження до вирішення справи, і зміни щодо речових прав на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладена заборона може завдати збитків відповідачам за зустрічним позовом, а також в чому саме можуть полягати такі збитки.

Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст.154ЦПК України випадків обовязкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-154, 259-261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо відчуження квартири №203, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити заявнику та для негайного виконання в Департамент реєстрації Харківської міської ради (61200, м. Харків, пл. Конституції, 7, 6-й пов.).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: Т.М.Довготько