Справа № 495/1514/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 квітня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі :

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права на земельну частку /пай/,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права на земельну частку /пай/, уточнивши свої позовні вимоги 28.02.2018 року просить суд: визнати сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0138516 виданий 20.08.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів, який підтверджує право на земельну частку /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с. Шабо, який був виданий на імя померлої ОСОБА_2 втраченим; визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с. Шабо, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД №0138516 виданого 20.08.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/, вказуючи на те, що 05.07.2004 року померла його тітка ОСОБА_2.

14.10.1993 року ОСОБА_2склала заповіт, відповідно до якого вона заповідала належне їй майно позивачу по справі.

Майно, яке належало спадкодавиці складається із земельної частки /паю/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с. Шабо відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0138516 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 20.08.1996 року.

Позивач бажає прийняти спадщину, звернувся до державного нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав за заповітом, проте йому у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовставнолюючих документів на спадкове майно.

За вказаних обставин позивач із звернувся до суду з вищевказаним позовом .

Учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно 05.07.2004 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 383916.

Позивач у своєму позові зазначає, що ОСОБА_2 є його рідною тіткою.

В обґрунтування своїх тверджень надав до матеріалів справи своє свідоцтво про народження та свідоцтво про народження свого батька.

У відповідності до складеного 14.10.1993 року ОСОБА_2 заповіту встановлено, що усе належне їй майно вона заповідала ОСОБА_1.

Згідно довідки № 54 від 21.02.2018 року, складеної Шабівською сільською радою, ОСОБА_2, яка померла 05.07.2018 року на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до довідки № 55 від 21.02.2018 року, виданої Шабівською сільською радою, дійсно згідно запису в по господарській книзі сільської ради за 2004 рік, та домової книги разом з гр. ОСОБА_2, яка померла 05.07.2004 року за адресою: с.Шабо, вул.Комсомольська, 42 фактично мешкали та були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно листа № Р-126/1012 від 05.03.2018 року, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, згідно наявної в райдержадміністрації Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частку /пай/ КСГП ім. Леніна, відповідно до розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 26.07.1996 року № 435/96 виданий сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ОД №0138516, на ім`я ОСОБА_2, про що зроблена відповідна відмітка в графі підпис власника сертифіката на земельну частку /пай/ та зареєстровано в графі під № 516.

Маючи намір прийняти спадщину за заповітом після смерті тітки, ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте листом № 180/02-17 від 22.02.2018 року завідувача Білгород-Дністрвоської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в ході судового розгляду справи позивач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини, до того ж був зареєстрований на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею, тобто фактично прийняв спадщину.

Земельна частка /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» належала померлій 05.07.2004 року ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0138516, виданого Білгород-Дністровською районної державною адміністрацією, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця.

Позивач у своєму позові зазначає, що оскільки у нього відсутній оригінал вказаного сертифікату, його необхідно визнати втраченим.

Так, позивачем до газети «Слово Придністровя» було подано відповідне оголошення: «Вважати недійсним сертифікат на земельну частину /пай/ серія ОД № 0138516 виданий 20.08.1996 року Білгород-Дністровською РДА на імя ОСОБА_2».

За таких обставин, необхідно визнати вказаний правовставнолюючий документ втраченим, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлої 05.07.2004 року ОСОБА_2, який на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, тобто фактично прийняв спадщину, а також звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття, тобто юридично прийняв спадщину, враховуючи те, що в судовому засіданні підтверджено факт належності спадкового майна спадкодавиці, та прийнявши до уваги втрату оригіналу правовставнолюючого документу позивачем та подачу оголошення у пресу про вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1223, 1268 -1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права на земельну частку /пай/- задовольнити.

Визнати сертифікат на право на земельну частку /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с. Шабо серії ОД №0138516 виданий 20.08.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів, який був виданий на імя померлої ОСОБА_2 втраченим.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КМ 081820, ІНН НОМЕР_1 право на земельну частку /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с. Шабо, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД №0138516 виданого 20.08.1996 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: