Справа № 738/1307/18
№ провадження 2/738/455/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року

Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

pозглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Менська міська рада Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Мотивувала свої позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок № 135 з надвірними будівлями, що розташований по вул. Піщанівська (Свердлова) в м. Мена, Чернігівської області. В даному господарстві зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але з січня 2015 року фактично вони не проживають в даному будинку. Позивач не може в повній мірі використовувати права власника, оскільки відповідачі залишаються зареєстрованими за даною адресою, проте вони не сплачують комунальні платежі, не несуть тягар фінансових витрат з утримання нерухомого майна у належному стані та не приймають участі у спільному побуті. Тому позивач для захисту своїх прав звернулася до суду.

Ухвалою від 15 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними будівлями, що належить позивачеві.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні дали аналогічні за змістом показання про те, що вони знають відповідачів, які раніше проживали по сусідству. Свідки підтвердили, що в домоволодінні № 135 по вул. Піщанівська в м. Мена Чернігівської області відповідачі не проживають вже близько трьох років, а проживають за межами території України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином оголошення про виклик до суду відповідача розміщено на офіційному веб-сайті Менського районного суду Чернігівської області, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю суду не надав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином оголошення про виклик до суду відповідача розміщено на офіційному веб-сайті Менського районного суду Чернігівської області, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю суду не надав.

Представник третьої особи Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Враховуючи, що відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали, у звязку з чим, справу можливо розглянути без участі позивача, відповідачів та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 8 п. 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод визначає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з положеннями ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Свердлова, 135 в м. Мена, Менського району Чернігівської області (а.с.6-11).

З рішення 50 сесії 6 скликання Менської міської ради Чернігівської області від 22 жовтня 2015 року слідує, що вулицю Свердлова в м. Мена Чернігівської області перейменовано на вулицю Піщанівську (а.с.26).

З Акту депутата Менської міської ради від 01.08.2018 слідує, що в домоволодінні за адресою: м. Мена, вул. Піщанівська, 135 зареєстрвоані ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично ніхто не проживає (а.с.25).

Стаття 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач заявила правомірну вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. В звязку з тим, що позивачем та його представником не додано до матеріалів справи розрахунку понесених судових витрат в розмірі 3000 грн, як заявлено в позові, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в даній частині та стягнення з кожного відповідача на користь позивача, по 352 грн. 40 коп., в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 4, 10, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Менська міська рада Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Піщанівська, 135 в м. Мена, Менського району, Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, по 352 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2018 року.

Суддя Т.Г. Сова