Справа № 234/3992/18
Провадження № 2/234/1742/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Каліберда А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

справа №234/3992/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краматорську Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (назву змінено на АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору без номеру від 06.12.2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті «http://privatbank/ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Договором. Проте відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, чим порушив умови договору, вимоги чинного законодавства України, а тому, станом на 28.02.2018 року має заборгованість у сумі 33 666,60 грн., яка складається з наступного:

- 2015,89 грн. - заборгованість за кредитом;

- 29471,35 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 100 грн. заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1579,36 грн. - штраф (процентна складова).

Виходячи з наведеного, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором б/н від 06.12.2007 року у загальній сумі 33 666,60 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривен.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.04.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.05.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 надав суду письмовий відзив на позовну заяву, які мотивує тим, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафів на загальну суму 2179,36 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач мешкає в зоні проведення АТО, пеня та штрафи виникли та нараховані після 14.04.2014 року. З нарахованими відсотками відповідач також не згоден, оскільки 06.12.2007 року відповідач підписав заяву на отримання кредитного ліміту, із базовою процентною ставкою за кредитом 1,9% на місяць, тобто 22,8% річних. Тоді як згідно наданого розрахунку заборгованості відсотки на залишок коштів нараховуються у такому порядку:

- з 06.12.2007 року до 31.12.2012 року 36% річних;

- з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року 30% річних;

- з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року до 34,80% річних;

- з 01.04.2015 року до 30.11.2015 року 43,20% річних;

Також в наданому розрахунку позивач з 31.07.2014 року нараховує 96,38% річних.

Зміна відсоткової ставки в односторонньому порядку ні підписаною заявою, ні не підписаними Умовами та Правилами не передбачена. Також позивач не надав до суду доказів про те, що він повідомляв відповідача про зміну відсоткової ставки в зазначений вище період. Крім того, відповідно до ч.2 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до наданого розрахунку останній платіж відповідач здійснив 23.02.2015 року. Таким чином, строк позовної давності сплив 22.02.2018 року.

11.06.2018 року представник позивача ОСОБА_5 надала суду письмову відповідь на відзив, в якій зазначила, що до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування» з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмір 3,00% (36% на рік), вказано розмір комісії та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Відповідно до виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З виписки з банківського рахунку вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що є суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по вже наявній кредитній заборгованості. Зміна процентної ставки узгоджується з умовами та правилами надання банківських послуг. Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписи по картковому рахунку. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься: п.1.1.2.3 отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам; п.1.1.2.4 у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його довіреним особам.

Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 01.09.2014 року, 01.04.2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договорі від відповідача до Банку не надходило, більше того, вже після підвищення процентної ставки відповідач активно користувався карткою, в тому числі неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких 23.02.2015 року, що є підтвердженням прийняття діючих умов договору.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицеві стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 08.2016 року, позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 21.03.2018 року до спливу строку позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовну заяву, з підстав, викладених у позові та просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позовну заяву та суду пояснила, що банк надав відповідачу кредит, який відповідач не повернув. Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, що підтверджується підписом у заяві. В обовязки відповідача входить отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, а у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його довіреним особам. Відповідно до умов кредитного договору банк має право змінювати відсоткову ставку за користування кредитом. Строк дії наданої відповідачу кредитної картки до останнього дня 08.2016 року, тому банк не пропустив строк звернення до суду з позовом. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та суду пояснив, що відповідач не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, не підписував їх. Про зміну відсоткової ставки відповідач також не був повідомлений. Останній платіж відповідач здійснив 23.02.2015 року, тому банком пропущений строк позовної давності для звернення до суду. У задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2007 року відповідач ОСОБА_4 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, уклав з позивачем договір б/н, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.120).

Як вбачається з виписки по рахунку за період з 01.12.2007 року по 11.06.2018 року, наданої позивачем, відповідач активно користувався кредитною карткою, знімав кредитні кошти, частково погашав заборгованість за договором та знову користувався кредитними коштами (а.с.114-118).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.12.2007 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 33666,60 грн, яка складається з наступного:

- 2015,89 грн. - заборгованість за кредитом;

- 29471,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 2079,36 грн. заборгованість по судовим штрафам (а.с.5-8).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено ст. 1049 ЦК України.

За приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобовязання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (термін), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобовязання є його порушенням. Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд встановив, що 06 грудня 2007 року відповідач, підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Виходячи з цього, суд відхиляє доводи відповідача про те, що відповідач не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг.

Суд вважає, що підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, погодивши істотні умови договору кредиту щодо суми кредиту, строку його повернення та розміру процентів, та фактично користуючись коштами, сторони підтвердили, що між ними виникли кредитні правовідносини.

Щодо доводів відповідача про пропуск банком строку позовної давності для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг розділу 2.1.1. «Загальні положення», затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 визначено, що карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні карти включно.

Враховуючи, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України, приймаючи постанову від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14).

Як вбачається з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.06.2018 року (а.с.119), відповідач ОСОБА_4 згідно кредитного договору б/н від 06.12.2007 року отримав чотири кредитні картки, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця 08.2016 року.

Згідно реєстраційного номера вхідного документу, позивач звернувся до суду з вимогою про повернення кредитних коштів за договором 27.03.2018 року, тобто строк позовної давності щодо вимоги про повернення кредиту в повному обсязі, з урахуванням строку дії кредитної картки, не сплив, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 2015 грн.89 коп.

Щодо перебігу позовної давності за вимогою про стягнення процентів за кредитом суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.6.5 та п.6.6 розділу 6 «Обовязки клієнта» Умов та правил надання банківських послуг у редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого Кредиту та Офердрафту), оплаті Винагородження банку (а.с.10-15).

Пунктом 2.1.1.5.5 розділу 2.1.1.5 «Обов`язки клієнта» Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 визначено обов`язок клієнта погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

У разі невиконання зобов`язань за Договором, клієнт зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання по поверненню Кредиту (в т.ч. простроченого Кредиту та ОСОБА_6), оплаті Винагородження банку (п. 2.1.1.5.6 розділу 2.1.1.5 «Обов`язки клієнта» Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256).

Договором № б/н від 06.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 встановлено обов`язок відповідача в межах строку кредитування до останнього дня серпня 2016 року повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними платежами) до 25 числа кожного місяця.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 92 постанови ОСОБА_8 Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12).

Крім того, згідно висновків ОСОБА_8 Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

За умовами договору № б/н від 27.12.2007 року відповідач мав виконувати зобов'язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 25 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (до останнього дня серпня 2016 року), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 27 березня 2018 року, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за кредитним договором, починаючи з 27 березня 2015 року по останній день серпня 2016 року (строк дії карти).

Розраховуючи заборгованість по процентам за користування кредитом за договором, суд виходить з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони договору № б/н від 06 грудня 2007 року під час його укладення погодили, що банк надав відповідачу кредит у розмірі 6000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму заборгованості за кредитом.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що з 01.01.2013 року відсоткова ставка зменшена до 30%, з 01 вересня 2014 року відсоткова ставка збільшена до 34,80 %, а з 1 квітня 2015 року відсоткова ставка збільшена до 43,20 %.

Відповідно до анкети-заяви, особа, яка її підписала, зобовязана виконувати умови і правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак, відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Конституційний Суд України у справі від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 про захист прав споживачів кредитних послуг у мотивувальній частині рішення зазначав, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин (позичальника), а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. (ч.3 ст. 1056-1)

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. (ч.4 ст. 1056-1)

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення боржника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що розміщення на сайті банківської установи відповідної інформації є належним повідомленням боржника відсоткової ставки. Також на обґрунтування належного повідомлення відповідача про збільшення відсоткової ставки, позивач надав копії смс-повідомлень на телефонний номер відповідача, датованих 15.08.2014 року та 15.03.2015 року. Проте це не може вважатися належним повідомленням боржника про збільшення відсоткової ставки у розумінні ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, відомостей про те, що відповідач отримав смс-повідомлення, суду не надано.

Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

Відповідно до п.5.5 розділу 5 «Порядок нарахування та оплати відсотків. Порядок погашення боргових зобовязань» Умов та правил надання банківських послуг, які діяли станом на дату укладення кредитного договору, за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банка із розрахунка 360 календарних днів в році. (а.с.10-15).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Розділу 2.1.1.12. «Порядок нарахування та оплати процентів і комісії. Порядок погашення боргових зобов`язань» Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, за користування Кредитом і ОСОБА_6 нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. (а.с.132-155).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку ОСОБА_3 за період з 01.12.2007 року по 28.02.2018 року вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 23.02.2015 року. Починаючи з 23.02.2015 року відповідач кредитною карткою не користується, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснює, підстави для нарахування йому збільшених процентів за користування кредитом з 01 квітня 2015 року до 43,20 % на рік відсутні. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку - 36,00% річних.

Враховуючи що з 23.02.2015 року заборгованість за кредитом складала 1919,52 грн, прострочена заборгованість за кредитом складала 96,37 грн, які в подальшому не змінювалися, кількість днів за період з 27 березня 2015 року (у межах строку позовної давності) по 31 серпня 2016 року (строк дії картки) складає 552 днів, проценти за користування кредитом за вказаний період складають 1112,77 грн. (1919,52 грн. х 36,00% : 360 днів х 552 днів) + (96,37 грн. х 36,00% : 360 днів х 552 днів).

Окрім того, відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1412 цс 16 та від 08 серпня 2017 року у справі № 6-2322 цс16.

Крім того, згідно висновків ОСОБА_8 Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Оскільки строк дії кредитного договору відповідає строку дії платіжної картки, який сплив 31 серпня 2016 року, то розмір відсотків за користування кредитом з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 20018 року обчислюється на рівні облікової ставки Національного банку України від суми тіла кредиту 2015,89 грн. та складає за цей період 413,91 грн., виходячи з наступного розрахунку за формулою: відсотки = сума боргу * ставка НБУ % / 100% / 365 днів * кількість днів.

Розрахунок відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі облікової ставки НБУ:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Відсотки
01.09.201615.09.2016152 015.0015.515.512.80
16.09.201627.10.2016422 015.00151534.68
28.10.201613.04.5.001414129.84
14.04.201725.05.2017422 015.00131330.14
26.05.201726.10.5.0012.512.5106.27
27.10.201714.12.2017492 015.0013.513.536.52
15.12.201725.01.2018422 015.0014.514.533.62
26.01.201828.02.2018342 015.00161630.03
Всього: 413.91

З урахуванням викладеного, розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом у межах строку позовної давності за період з 27.03.2015 року по 28.02.2018 року складає 1526,68 грн. (1112,77 грн. - відсотки, нараховані з 27.03.2015 року по 31.08.2016 року + 511,30 грн. - відсотки за обліковою ставкою НБУ з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року.).

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 2015,89 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 1526,68 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У частині 1 ст. 611 ЦК України закріплено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Проте, нараховуючи відповідачу штрафні санкції та пеню, банк не врахував наступне.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII, який набрав чинності 15 жовтня 2014 року.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З метою забезпечення реалізації ст.2 Закону, Національний банк України листом від 05 листопада 2014 року №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договором кредиту під час АТО» повідомив усі банки про необхідність неухильно дотриматися вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та про відповідальність керівників банків за їх невиконання.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р, до якого віднесене м.Краматорськ Донецької області.

Судом встановлено, що відповідач мешкає у м.Краматорську Донецької області.

Таким чином, враховуючи вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII, у задоволенні вимог банку про стягнення з відповідача пені та штрафу слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитом у сумі 2015,89 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 1526,68 грн., а всього 3542,57 грн.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір за подачу позову Банком покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.03.2018 року, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 185,36 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 19, 81, 89, 141, 264, 265, , 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 06.12.2007 року у розмірі 3542,57 грн. (три тисячі пятсот сорок дві грн. 57 коп.), яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2015,89 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 1526,68 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судовий збір у розмірі 185,36 грн. (сто вісімдесят пять грн. 36 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.11.2018 року.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_9