Справа № 303/2628/18
У Х В А Л А

08 травня 2018 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Довжанин В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним правочином, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним правочином, який не відповідає вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України.

Так, статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що позивачем додано до позовної заяви не належно засвідчені письмові докази докази.

Також позивачем не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Слід також звернути увагу, що згідно абзацу 2 п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого судуУкраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Абзацом 4 п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого судуУкраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що копія квитанції не є належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним правочином залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення вказаних недоліків у десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали та одночасно розяснити позивачу, що у випадку, якщо у встановлений судом строк не буде усунено ці недоліки, позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Довжанин