Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 520/10872/14-ц

провадження № 61-5135св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лари»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лари» на рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року та додаткове рішення Апеляційногосуду Одеської області від 09 березня 2017 року у складі колегії суддів: Ващенко Л. Г., Вадовської Л. М., Плавич Н. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лари» (далі - ОСББ «Лари») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2, як власник нежитлового приміщення АДРЕСА_1, самочинно збудувала сходи до нежилого приміщення на прилеглій прибудинковій території, які тривалий час знаходились у неналежному технічному стані. Внаслідок опадів і відсутності догляду за сходами вода попадала через глибинні тріщини на сходи і підмивала фундамент будинку, що призвело до просідання будинку, а також призводило до систематичного затоплення підземного паркінгу, а у подальшому призвело до аварійного стану сходів і тротуарної плитки. З метою запобігання подальшого руйнування будинку, позивач, за кошти мешканців будинку, здійснив капітальний ремонт сходів та прилеглої території.

Посилаючись на те, що витрати на капітальний ремонт сходів і прилеглої тротуарної плитки понесені з вини відповідача, ОСББ «Лари» просило стягнути з ОСОБА_2 витрати на ремонт сходів та прилеглої тротуарної плитки у розмірі 7 735 грн, витрати на матеріали - 3 358 грн, витрати по експертизі - 3 500 грн, витрати на оплату соціального внеску - 2 684,05 грн, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року позов ОСББ «Лари» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Лари» витрати на ремонт сходів та прилеглої тротуарної плитки у розмірі 7 735 грн; витрати на матеріали у розмірі 3 358 грн і витрати на оплату соціального внеску у розмірі 2 684,05 грн. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСББ «Лари», суд першої інстанції виходив того, що вимоги ОСББ «Лари» є обґрунтованими та доведеними, оскільки незаконні прибудови до нежитлового приміщення ОСОБА_2 погіршують стан багатоквартирного будинку, у зв'язку з чим позивач здійснив ремонтні роботи, вартість яких необхідно стягнути з відповідача.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСББ «Лари» відмовлено.

Додатковим рішенням Апеляційногосуду Одеської області від 09 березня

2017 року стягнуто з ОСББ «Лари» на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме: 365, 40 грн - на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги;

121,80 грн - на оплату судового збору за подачу заяви про забезпечення доказів; 6 тис. грн. - за проведення експертизи, 8 309, 25 грн - на правову допомогу, а всього 14 796,45 грн.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСББ «Лари», виходив із того, що здійснення профілактичного, поточного та аварійного ремонтів конструктивних елементів багатоквартирного будинку і прилеглої території є обов'язком ОСББ «Лари». Такий ремонт позивач повинен здійснювати відповідно до статуту і договору між сторонами, а відповідач покриває відповідні затрати позивача на проведення таких ремонтів шляхом оплати послуг з утримання будинку відповідно до договору. Тому є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

У вересні2016 року та у квітні 2017 року ОСББ «Лари»подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги на рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року та додаткове рішення Апеляційного суду Одеської області

від 09 березня2017 року, в яких, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги мотивовані тим, що суд апеляційної інстанції не встановив належним чином обставин справи та не звернув уваги на те, що позивачем доведено наявність завданої відповідачем шкоди, протиправність дій відповідача та наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями, що за нормами статті 1166 ЦК України є підставою для стягнення шкоди, завданої відповідачем. Також, при ухваленні додаткового рішення апеляційний суд, у порушення вимог статті 59 ЦПК України 2004 року, взяв до уваги нові докази, що були подані до суду після ухвалення основного рішення у справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судом установлено, що ОСББ «Лари» здійснює утримання житлового комплексу житлового будинку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення офісу від 26 грудня 2003 року, є власником нежилого приміщення 1-го поверху загальною площею 123,3 кв. м.

01 січня 2006 року, між ОСББ «Лари» і ОСОБА_2 укладено договір, за умовами якого, зокрема, позивач зобов'язався надавати житлово-комунальні послуги, забезпечувати відповідні умови користування неподільним та загальним майном безпосередньо або із залученням третіх осіб для надання послуг власникам приміщень з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу. ОСОБА_2 зобов'язалась брати участь у витратах на виконання зазначених робіт. Пунктом 5 договору визначено перелік послуг, вартість кожної послуги та загальну вартість щомісячного платежу, при цьому вартість послуги встановлюється на загальних зборах, а розмір плати за надані послуги встановлюється за тарифами.

30 квітня 2014 року складено акт виконаних робіт, згідно якого виконано ремонтні роботи у будинку по АДРЕСА_1 по ремонту тротуарної плитки та сходів, а саме: демонтовано тротуарну плитку на площі 35 кв. м; демонтовано цеглові сходи на площі 12 кв. м; викопано землі під фундамент 4 куб. м; змонтовано опалубку під залиття монолітного бетону

3,5 куб. м; зварено арматурний каркас під еркер; вирівняно фундамент під тротуарну плитку на площі 35 кв. м; вивезено будівельне сміття у кількості 5 т; змонтовано тротуарну плитку на площі 35 кв. м; змонтовано сходи до еркера; покрито тротуарну плитку пісочно-цементною сумішшю на площі 35 кв. м, оздоблено сходи і загальна вартість цих робіт склала 7 735 грн. Крім того, згідно акту від 25 квітня 2014 року, ОСББ «Лари» витратило 3 358 грн на придбання матеріалу для проведення ремонтних робіт і 2 684,05 грн сплатило на рахунок податкової інспекції.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Для покладення на особу обов'язку відшкодувати шкоду слід довести: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди, вину у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б однієї зазначеної складової відповідальності за шкоду є підставою для відмови у її відшкодуванні.

Згідно зі статтею Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс. Конструктивні елементи багатоквартирного будинку частини споруди, які забезпечують її ціліність та необхідні технічні умови фукнціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо). Прибудинкова територія навколо багатоквратирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснює управитель шляхом: належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників; накопичення необхідних коштів на проведення поточних та капітальних ремонтів (стаття 12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається із неподільного та загального майна. Частка у загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквратирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Власник приміщення зобов'язаний забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію та капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших власників. Видатки на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та договором про їх використання (статті 19, 20, 23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкової території визначається як господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної або юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів та споруд, а також утримання прилеглої до них прибудинкової території, відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Управитель зобов'язаний забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандарами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок і Перелік). Зокрема, до таких послуг відноситься поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків і елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій у встановленому порядку прибудинковій території.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановив характер правовідносин сторін та вірно виходив з того, що позивачем не доведено завдання шкоди ОСББ «Лари» внаслідок винних дій відповідача, а здійснення профілактичного, поточного та аварійного ремонтів конструктивних елементів багатоквартирного будинку і прилеглої території є обов'язком саме ОСББ «Лари».

При цьому апеляційний суд вірно зазначив, що посилання позивача на лист інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та висновок спеціаліста від 30 грудня 2013 року про те, що приміщення веранди офісу під № 10 збудовано відповідачем самочинно і з порушенням будівельних норм не заслуговує на увагу, оскільки приміщення № 10 нежилого приміщення офісу площею 4,0 кв. м включено до загальної площі офісу № 7, яка зазначена у свідоцтві про право власності на нежиле приміщення офісу від 19 грудня

2003 року.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 220 ЦПК України 2004 року суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з позивача понесених

відповідачем судових витрат, апеляційний суд, на підставі статей 84, 88 ЦПК України 2004 року, обґрунтовано виходив з того, що на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, витрати на проведення експертизи та витрати на правову допомогу, оскільки ОСББ «Лари» відмовлено у задоволенні позову.

При цьому апеляційний суд, керуючись Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», перевіривши наданий відповідачем розрахунок, обґрунтовано зменшив зазначений у заяві розмір витрат на правову допомогу у період

з 08 жовтня 2015 року по 15 жовтня 2015 року з урахуванням мінімальної заробітної плати у розмірі 1 218 грн, яка діяла у період з 01 січня 2015 року по

01 грудня 2015 року.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, на законність судового рішення не впливають.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Враховуючи те, що висновки апеляційного суду відповідають встановленим у справі обставинам, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін, відповідно до положень статті 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лари» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року та додаткове рішення Апеляційногосуду Одеської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк