Справа № 314/1336/18
Провадження № 2/314/785/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №314/1336/18 за позовом Комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

На балансі Установи знаходиться будинок (інв. 10320007), який розташований за адресою: с. Любомирівка вул. Степова (Жовтнева), 27.

У даному будинку розміщена адміністрація Установи, а також наявні жилі квартири для проживання працівників Установи.

Установою було надано відповідачу жилу квартиру №4 в буд. 27 в с. Любомирівка для його проживання з метою виконання покладених на нього трудових відносин.

Однак, починаючи з 21 серпня 2017 року ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах з Установою, та переїхала проживати на інше постійне місце проживання, що підтверджується актом обстеження житлового приміщення.

На сьогоднішній день будь-яких підстав для проживання в даній квартирі у відповідача не має.

Таким чином, вже більше як шість місяців відповідач за вищевказаною адресою не проживає, а також не має жодних підстав для зберігання даної квартири за ним. Натомість його реєстрація завдає ряд незручностей Установі, оскільки Установа не має можливості надати таку квартиру в користування працівнику Установи, який виконує свої трудові обовязки та потребує житлової допомоги.

З огляду на вищевикладене, просить суд визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 4 в буд. 27 у с. Любомирівка Вільнянського району Запорізької області.

Вказана позовна заява надійшла у провадження судді 29.03.2018.

Ухвалою Вільнянського районного суду від 30.03.2018 позовну заяву було залишено без руху через невідповідність її вимогам ст.177 ЦПК України.

06.04.2018 представником позивача на адресу суду надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою судді від 10.04.2018 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.05.2018.

У судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Конверти із судовими повістками, направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, повернулися на адресу суду із поначкою пошти «адресат не проживає». Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на балансі КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР знаходиться будинок, інвентарний номер. 10320007, який розташований за адресою: с. Любомирівка вул. Степова (Жовтнева), 27 (арк.с.22)..

У даному будинку розміщена адміністрація позивача, а також наявні жилі квартири для проживання працівників Установи.

Установою було надано відповідачу жилу квартиру АДРЕСА_1 для її проживання з метою виконання покладених на неї трудових відносин.

Наказом від 21.08.2017 № 105-к ОСОБА_1 було звільнено за власним бажання (арк.с. 29).

Факт непроживання за вказаною адресою ОСОБА_1 з серпня 2017 року підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 26.03.2018 (арк.с. 31).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 Житлового Кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстраційного обліку громадян здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин, а також те, що між нею та позивачем була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням в ході розгляду справи не було встановлено.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 більше шести місяців за зазначеною адресою не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що вона втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, кімнатою №4 в буд. № 27 по вул. Степова в с. Любомирівка Вільнянського району Запорізької області.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн. (арк.с. 44). Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 223, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, місцезнаходження: 70026, Запорізька область, Вільнянський район, с.Любомирівка, вул.Степова, буд. 27, , до ОСОБА_1, місце реєстрації: 70026, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловими приміщенням, квартирою №4 в будинку №27 по вул.Степова в с.Любомирівка Вільнянського району Запорізької області.

Стягнути зКагадєй ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: 70026, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, місцезнаходження: 70026, Запорізька область, Вільнянський район, с.Любомирівка, вул.Степова, буд. 27, , судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

04.05.2018