УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретарі Ратушній Л.В.

за участю:

державного виконавця Реутова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Родовід Банк» на бездіяльність державного виконавця щодо виконавчого провадження №48536727,

встановив:

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Дніпропетровського районного ВДВС головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 48536727 при винесенні і повернення виконавчого документа стягувачу від 27 вересня 2017 року. Скасувати постанову державного виконавця Дніпропетровського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №48536727 від 27 вересня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 22 травня 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 175/3560/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором й відповідно до договору поруки.

15 липня 2015 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК», отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором й відповідно договору поруки, а також судові витрати.

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 48536727 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення судового збору у розмірі 313 351, 51 грн.

27 грудня 2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 вересня 2017 року, яка винесена державним виконавцем Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що «відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення і всі заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними».

З огляду на вищезазначене зазначає, що постанова прийнята всупереч засадам виконавчого провадження, ця постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права заявника, оскільки прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні державний виконавець, дії якого оскаржуються, заперечував щодо задоволення скарги посилаючись також на наявні в матеріалах справи запереченнях на скаргу, відповідно до якого вважає її не обґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.

Інші сторони в судове засідання не зявились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За правилами статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження «Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи встановлено, що 22 травня 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 175/3560/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором й відповідно до договору поруки.

15 липня 2015 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК», отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором й відповідно договору поруки, а також судові витрати.

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 48536727 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення судового збору у розмірі 313 351, 51 грн.

27 грудня 2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 вересня 2017 року, яка винесена державним виконавцем Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що «відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення і всі заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними».

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАШС ДДАІ» МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно відповіді Державної податкової служби України - про наявність відкритих боржником розрахункових рахунків, державним виконавцем керуючись ст. 59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та ст. ст. 11, 52 ЗУ «Про виконавче провадження» 26.07.2016 року була винесена постанова про арешт коштів боржника та направлена поштовою кореспонденцією до банківських установ, для виконання. Згідно відповіді ПАТ КБ «Приват Банк» кошти на рахунках боржника - відсутні.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб які отримують пенсію, боржник пенсію не отримує. Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, боржник офіційно не працевлаштований.

07.12.2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на адресу Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено постанову про примусовий привід боржника до відділу на 14.12.2016 рік, але боржник ОСОБА_3 до відділу ДВС не з'явився, інформація (рапорт слідчого) стосовно виконання постанови про привід боржника відсутня.

Відповідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Також з метою виявлення майна яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2, державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. В. Сухомлинського, 44/57, де було з'ясовано, що на момент складання акту майно на праві приватної власності яке належить боржнику не виявлено про, що складено відповідний акт державного виконавця.

Шляхом проведення виконавчих дій державним виконавцем 27.09.2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в порядку п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було з'ясовано, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення і всі заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Статтею 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає звільнення майна з - під арешту, та скасування інших заходів примусового виконання, до моменту застосування норм ст. 38, 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення, стягувач мас право на повторне пред'явлення виконавчого документа на виконання до відділу протягом 3-х років.

Таким чином дії державного виконавця були вчинені у відповідності до Закону та не призвели до порушення прав скаржника та засад виконавчого провадження, закріплені у статті 2 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад справедливості, неупередженості та обєктивності, а також співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 447, 448 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» на бездіяльність державного виконавця щодо виконавчого провадження №48536727 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя С.О. Ребров