Номер провадження: 22-ц/785/45/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

За участю секретаря судового засідання: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу головного державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Корецької Ірини Сергіївни на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 11 липня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії, рішення, державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької Ірини Сергіївни, за участю боржників ОСОБА_4, ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 липня 2017 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк на оскарження дій державного виконавця.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Другого Малиновського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької І.С. щодо закінчення виконавчого провадження № 46462395 від 17.03.2015 року та закінчення виконавчого провадження № 46258183 від 17.03.2015 року.

Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 46462395 від 17.03.2015 року, винесену державним виконавцем Другого Малиновського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецькою І.С.

Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 46258183 від 17.03.2015 року, винесену державним виконавцем Другого Малиновського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецькою І.С.

Відновлено виконавчі провадження № 46462395 та № 46258183.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, головний державний виконавець Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Корецька І.С. подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 11 липня 2017 року скасувати та залишити скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 04 лютого 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси видано дублікат виконавчого листа № 2/1519/8400/11 про виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

Постановою старшого державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ Корецької І.С. ВП № 46462395 від 10 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою ВП № 46462395 від 17 березня 2015 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що боржник ОСОБА_5 самостійно виселився з квартири, про що складено акт від 23 лютого 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що на момент виходу державного виконавця Корецької І.С. за адресою: АДРЕСА_2, з метою перевірки факту самостійного виконання з боку боржника ОСОБА_5 рішення суду від 07 червня 2012 року, боржник знаходився в квартирі, а держаний виконавець Корецька І.С. зробила висновок що боржник виконав рішення суду зі слів самого боржника.

Після складання акту і залишення квартири державним виконавцем, боржник ОСОБА_5 залишився в вищезазначеній квартирі. Також, підчас складання акту порушені права ОСОБА_3 як стягувача, а саме його доводи що боржник не виселився з кватири не було взято до уваги, акт для ознайомлення стягувачеві наданий не був, державний виконавець зачитала акт і запропонувала підписати його.

В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 18 червня 2013 року по цивільній справі № 2/1519/22075/12 року задоволені позовні вимоги за зустрічним позовом ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» про виселення ОСОБА_4, виселено ОСОБА_4, з квартири АДРЕСА_3, визнано за ОСОБА_3 право користування житловою квартирою АДРЕСА_5, вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_4, рішення набрало законної сили 29 жовтня 2014 року.

17 листопада 2014 року Малиновський районний суд міста Одеси видав виконавчий лист № 1519/22075/2012 про виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_5.

17 листопада 2014 року Малиновський районний суд міста Одеси видав виконавчий лист № 1519/22075/2012 про вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_3.

17 березня 2015 року винесена постанова державного виконавця Другого Малиновського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької І.С. про закінчення виконавчого провадження № 46258183 від з примусового виконання виконавчого листа № 1519/22075/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 17 листопада 2014 року.

В якості підстав закінчення вказаного виконавчого провадження державний виконавець посилається, зокрема на те, що боржника ОСОБА_4 примусово виселено з квартири АДРЕСА_3 про що складено акт державного виконавця від 11 березня 2015 року, а рішення суду вважається фактично виконаним.

З огляду на акт державного виконавця від 11 березня 2015 року державним виконавцем встановлено, що боржник з зазначеної квартири виселився, майно наявне в квартирі належить ОСОБА_6, матері боржниці, яка стверджує, що майна боржниці у вказаній квартирі не має, таким чином рішення суду на думку виконавця фактично виконано боржником.

Викладене в оскаржуваному акті не знаходить свого підтвердження, так, при виконанні вказаного рішення суду державний виконавець Другого Малиновського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецька І.С. зайшла до спірної квартири, при цьому були присутні невідомі ОСОБА_3 особи, які його та понятих (свідків) в квартиру не впустили. Державним виконавцем складено акт про добровільне виселення ОСОБА_4, який підписано ОСОБА_4., та невідомими особами ОСОБА_7, ОСОБА_8, понятих (свідків) державним виконавцем залучено не було. Після складання вказаного Акту, боржники ОСОБА_4, ОСОБА_5 та члени їх сім'ї залишилися проживати у вказаній квартирі, в результаті чого дії державного виконавця з виселення вказаного боржника не можуть вважатися виконаними, так як останні після складання акту продовжують проживати в спірному приміщенні.

На 11 березня 2015 року призначено виконання рішення суду про вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_3, однак його вселення у спірну квартиру не відбулось.

Згідно листа - звернення Другого Малиновського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за № 4545/В-19/07-42 на ім'я начальника ОМУ ГУМВС України в Одеській області, 11 березня 2015 року «при проведенні державним виконавцем виконавчих дій з примусового вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_6, боржник в присутності працівника міліції відмовився вселити стягувача до вищевказаної квартири, за участю групи молодиків, які чинили перешкоди та не впускали до квартири стягувача для його вселення, здійснити виконавчі дії не надавалось можливим, при цьому був присутній один працівник міліції (не зважаючи на те, що постановою від 23 лютого 2015 року залучено двох працівників міліції), який відмовився вчинити будь-які активні дії для фактичного виконання державним виконавцем рішення суду».

Підтвердженням того, що боржники проживають та користуються вказаною квартирою свідчить лист Хмельницького ВП Малиновського ВП ГУПН в м. Одесі від 29 лютого 2016 року в якому йдеться про те, що на ОСОБА_5 складений адміністративний протокол за ст. 151 КпАП України.

Крім того, проживання боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_4. у спірній квартирі підтверджується заявою ОСОБА_9 до Малиновського районного суду про перегляд рішення Малиновського районного суду від 18 червня 2013 року по справі № 1519/22075/2012 за нововиявленими обставинами та апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2015 року по цій же справі, в якій місце проживання ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_4 вказано: АДРЕСА_7, це місце проживання боржники підтверджують в судових засіданнях при розгляді вказаних заяв та скарг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження начальника відділу ДВС здійснювати контроль за законністю виконавчого провадження, у тому числі за власною ініціативою, передбачені ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження передбачений Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5).

Абзацом 5 пункту 1 Розділу XII Інструкції передбачено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право: начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до пункту 2 Розділу XII Інструкції, посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п'ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження". Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахування встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії державного виконавця, щодо винесення постанов про закінчення виконавчого провадження від 17.03.2015 року за №46258183 за виконавчим листом №1519/22075/2012 від 17.11.2014 року, виданим Малиновським районним судом м.Одеси та від 17.03.2015 року за №46462395 за виконавчим листом №2/1519/8400/11 від 04.02.2015 року, виданим Малиновським районним судом м.Одеси про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_8 на користь ОСОБА_3 - є незаконними, оскільки рішення суду про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 та вселення в неї ОСОБА_3 фактично не виконані.

Доводи апеляційної скарги , що виселенню підлягають лише ОСОБА_4, а мати не підлягає виселенню по рішенню суду, не спростовують висновків суду про неналежне виконання рішення суду щодо фактичного виселення саме ОСОБА_4 та вселення в квартиру ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності подання вдруге оригіналу виконавчого листа не грунтуються на законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія приходить до висновку, що підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Малиновського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Корецької Ірини Сергіївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 11 липня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії, рішення, державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької Ірини Сергіївни, за участю боржників ОСОБА_4, ОСОБА_5 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Повний текст судового рішення складено 24.04.2018 року