Справа № 569/8694/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Зменшивши позовні вимоги, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3, відповідно до наказу Рівненського міського суду від 23 лютого 2018 року №569/1907/18, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3, відповідно до наказу Рівненського міського суду від 23 лютого 2018 року №569/1907/18, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зменшені позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги позивача. Додатково пояснив, що із заробітку позивача ОСОБА_1 відраховуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини доходу, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини доходу. Зазначив, що матір позивача перебуває на диспансерному обліку з 2008 року з приводу діабету 2 типу середнього ступеню тяжкості, а тому потребує матеріальної допомоги, а також ОСОБА_1 несе витрати за кредитним зобовязанням.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2017 року №569/12796/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду - 17 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року №569/1907/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесених 20 липня 2018 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_8 постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 з примусового виконання судових наказів № 569/1907/18 та 569/12796/17.

Відповідно до довідки про доходи за вих. № 302 від 07 лютого 2018 року виданої ТзОВ «Аграрна індустріальна компанія», загальна сума доходу без урахування аліментів ОСОБА_1 з жовтня 2017 року по квітень 2018 року становить 45434,74 грн. Розмір аліментів сплачений позивачем за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року становить 20579,56 грн.

Відповідно до наказу № 5-к від 09 липня 2018 року, виданого ТОВ «АІКО ГРУП», ОСОБА_1 прийнято на посаду менеджера з питань регіонального розвитку за основним місцем роботи на 0,5 ставки на умовах неповного робочого тижня у ТОВ «АІКО ГРУП» з липня 2018 року з окладом 6212,50 грн.

Відповідно до наказу № 69 від 30 серпня 2018 року, виданого ТОВ «Рівнетранссервіс» ОСОБА_3, менеджер по транспорту приступила до роботи 31 серпня 2018 року у звязку з перериванням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з повним тижневим навантаженням та із посадовим окладом встановленим згідно штатного розпису.

Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 серпня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 23 березня 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз зазначеного положення закону вказує на те, що зобов'язання по утриманню дитини мають тривалий характер, проте згодом може виникнути необхідність у зміні розміру коштів, які надаються на утримання. При вирішення питання про зміну розміру аліментів має значення зміна матеріального стану платника аліментів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_2 України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Після стягнення аліментів з позивача на користь відповідача за судовим наказом відбулася зміна матеріального стану платника аліментів - зменшення доходу, що унеможливлює сплату ним аліментів в розмірі ? частини від заробітку (доходу), тому його вимоги ґрунтуються на законі.

Частинами 2, 3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

У такому випадку, суд вважає, що розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідача, підлягає зменшенню та має бути визначений у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання сина, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, оскільки вказана обставина не підтверджена належними та допустими доказами. Суд критично оцінює докази позивача про наявність в нього кредитних зобовязань, оскільки наявна в матеріалах справи довідка АТ «ОСОБА_9 та Кредит» про заборгованість за кредитним договором за вих. № 9-321210/3775 від 06 листопада 2015 року не підтверджує про їх існування на час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2) про зменшення розміру аліментів, задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, призначених судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_10