Провадження № 2/727/2240/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В позові посилається на те, що спільне проживання з відповідачем не склалося. Відповідач не зміг сприйняти її нову сім'ю, не зробив нічого, щоб їх сім'я була повноцінна, щаслива, а постійно підтримував зв'язок з колишньою дружиною та спільною дитиною.

У вересні місяці 2018 року відповідач зібрав свої речі та переїхав до своєї попередньої сім'ї, налагодив з ними відношення, вони проживають зараз разом.

За час спільного проживання з відповідачем спільних дітей з ним немає.

Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов про розірвання шлюбу визнав повністю та просив ухвалити рішення, яким розірвати їх з позивачем шлюб.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач позов визнав повністю, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі на підготовчому провадженні слід ухвалити рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1588, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Відповідно до роз'яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що причиною розпаду сім'ї стало, не підтримання подружжям шлюбних відносин, окреме проживання та не ведення спільного господарства протягом тривалого часу. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує формально.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати.

Відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Таким чином, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору (352,40грн.) сплаченого при поданні позову, а 352 гривні 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81, 142, 200, 247, 258-259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 17 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1588.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: С.О. Волошин