Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 266/2360/14-ц

провадження № 61-13600св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмарі», ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі» Ковалко Галина Іванівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017 року у складі судді Курбанової Н. М. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Мальцевої Є. Є., Мироненко І. П., Баркова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі» (далі - ТОВ «Трансмарі») про визнання втратившим право користування та володіння часткою нежилого приміщення, зобов'язання звільнити нежиле приміщення, витребування з чужого незаконного володіння частки нежилого приміщення та передачу її власнику.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Витребувано у ТОВ «Трансмарі» 16/100 частини нежитлового приміщення, загальною площею 326,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ТОВ «Трансмарі» звільнити зазначене приміщення та передати його ОСОБА_4 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У лютому 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року у зазначеній цивільній справі залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року, суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись до суду із заявою від імені юридичної особи ТОВ «Трансмарі», яка знаходиться на стадії ліквідації та керівником якої призначено ліквідатора Титаренка М. О., ОСОБА_6 не мала відповідних повноважень на представлення інтересів зазначеної юридичної особи, тобто заява від імені заінтересованої особи подана особою, яка не має на це повноважень.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що судом ухвалено правильне процесуальне рішення, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростували.

У лютому 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подано касаційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року, в якій вони просять скасувати зазначені судові рішення, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявники зазначають, що поза увагою судів залишилася та обставина, що питання чи мають право заявники оскаржувати заочне рішення суду у цій справі вже вирішене судом і доказуванню не підлягає. При цьому, подаючи заяву про перегляд заочного рішення, ОСОБА_6 діяла на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виданою 21 листопада 2014 року ОСОБА_7, як засновником товариства і його директором. Довіреність видана строком до 09 жовтня 2019 року і вона є дійсною і на сьогодні.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 23 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

У квітні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзив на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм процесуального права.

04 листопада 2015 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалено заочне рішення у зазначеній цивільній справі.

У лютому 2016 року ОСОБА_6, діючи на підставі довіреності, виданої їй ТОВ «Трансмарі» в особі ОСОБА_7, звернулася до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2016 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року повернуто заявнику з тих підстав, що заява від імені юридичної особи ТОВ «Трансмарі», яка знаходиться на стадії ліквідації, подана не уповноваженою особою.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2016 року ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2016 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення від 04 листопада 2015 року відповідно до вимог закону. Підставою для повернення справи до суду першої інстанції є те, що суддя повертаючи заяву не переконався у наявності або відсутності у заявника відповідних повноважень, та в разі необхідності не залишив заяву без руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року, заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року у зазначеній цивільній справі залишено без розгляду з тих підстав, що заява від імені заінтересованої особи подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 229 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24 червня 2015 року ТОВ «Трансмарі» визнане банкрутом та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Гуцал Т. М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 жовтня 2015 року задоволено заяву арбітражного керуючого Гуцал Т. М., припинено її повноваження як ліквідатора банкрута, ліквідатором ТОВ «Трансмарі» призначено арбітражного керуючого Титаренка М.О.

Тобто з дня призначення ліквідатора до нього перейшли права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

ОСОБА_6 звертаючись у лютому 2016 року до суду із заявою про перегляд заочного рішення від імені юридичної особи ТОВ «Трансмарі», яка знаходилася на стадії ліквідації та керівником якої призначено ліквідатора Титаренка М. О., надала довіреність від 04 серпня 2014 року, яка видана їй ТОВ «Трансмарі» в особі директора ОСОБА_7, тобто довіреність на представлення інтересів юридичної особи, яка визнана банкрутом, підписана не уповноваженою особою і як наслідок заява від імені заінтересованої особи подана особою, яка не мала повноважень на ведення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення, правильно виходив із того, що заява від імені заінтересованої особи подана особою, яка не мала повноважень на ведення справи, оскільки на момент подачі відповідної заяви, юридична особа ТОВ «Трансмарі» на підставі рішення суду визнана банкрутом, і її керівником призначено Титаренка М. О., а тому довіреність видана 04 серпня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та підписана ОСОБА_7 не є належним документом на представлення інтересів вищезазначеної юридичної особи.

Доводи касаційної скарги про те, що питання чи мають право заявники оскаржувати заочне рішення суду у цій справі вже вирішене апеляційним судом під час постановлення ухвали від 31 травня 2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки у цій ухвалі апеляційний суд зазначив, що повертаючи заяву про перегляд заочного рішення заявнику, з підстав відсутності у неї відповідних повноважень на подачу заяви, суд не переконався у наявності або відсутності у заявника таких повноважень.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права, про що зазначають у касаційній скарзі заявники.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7

залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик