ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3098/17 Номер провадження 22-ц/814/380/18Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Дряниці Ю.В.

секретар Григоришина М.В.

за участі представника позивача - ОСОБА_2, представників відповідача - Веснянко О.М., Міхалевич В.П., Березняк Л.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_6

відповідач: Колективне підприємство Трест «Кременчукнафтохімбуд»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Колективного підприємства Трест "Кременчукнафтохімбуд"

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 30 жовтня 2017 року в приміщенні суду в м. Кременчук у складі судді Маханькова О.В.

по справі за позовом ОСОБА_6 до Колективного підприємства Трест "Кременчукнафтохімбуд", третя особа Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» про визнання відмови у наданні уточнюючої довідки неправомірною, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування свого позову вказував, що 01.08.1985 року по 19.12.1986 року та з 31.01.1989 року по 31.12.2000 року або 13 років 3 місяці 20 днів він працював у Будівельному монтажному управлінні «Енергобуд» Тресту «Кременчукнафтохімбуд» на умовах повного робочого дня на посадах: - майстра, виконроба (виконавця робіт / прораба), - головного інженера управління та виконував будівельні роботи на будівництві будівель і споруд. Відповідач є правонаступником даного підприємства.

Зайнятість на таких посадах повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, позивач звернувся до відповідача з заявою щодо надання уточнюючої довідки, яка б відповідала вимогам п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Вказував, що від надання такої довідки відповідач ухилився. Такі дії вважає порушенням його трудових прав, а також його конституційних прав на соціальний захист.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано неправомірними дії КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» щодо відмови ОСОБА_6 у наданні уточнюючої довідки про трудову діяльність на посаді майстра, головного інженера управління, виконавця будівельних робіт на будівництві будівель та споруд на умовах повного робочого дня з 01 серпня 1985 року по 19 грудня 1986 року та з 31 січня 1989 року по 31 грудня 2000 року у будівельно-монтажному управлінні «Енергобуд» Трест «Кременчукнафтохімбуд» та зобов'язано КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» надати ОСОБА_6 уточнюючу довідку щодо його трудової діяльності на посаді майстра, головного інженера управління, виконавця будівельних робіт на будівництві будівель та споруд на умовах повного робочого дня з 01 серпня 1985 року по 19 грудня 1986 року та з 31 січня 1989 року по 31 грудня 2000 року у будівельно-монтажному управлінні «Енергобуд» Трест «Кременчукнафтохімбуд», яка за змістом і формою відповідатиме вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 та додатку № 5 до вказаного Порядку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило КП Трест «Кременчукнафтохімбуд», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувало, що під час розгляду справи суд першої інстанції не звернув увагу на низку письмових доказів, які містяться в матеріалах справи про те, що ОСОБА_6 з 01 січня 1998 року не був переведений прорабом БМУ "Енергобуд" КП Трест "Кременчукнафтохімбуд" на підставі наказу № 31к від 28 грудня 1997 року, а безперервно займав посаду головного інженера БМУ "Енергобуд", починаючи з 02 червня 1995 року до 31 грудня 2000 року включно до дня його звільнення з посади головного інженера.

Також вказували, що атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві у встановленому законом порядку не проводилась, а отже у позивача не виникло право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, згідно записів в трудовій книжці, ОСОБА_6 з 01.08.1985 року по 19.12.1986 року та з 31.01.1989 року по 03.07.1991 року прийнятий майстром до БМУ «Енергобуд» Тресту «Кременчукнафтохімбуд» з окладом згідно штатного розкладу; з 04.07.1991 року по 01.06.1995 року переведений виконробом з окладом згідно штатного розкладу; з 02.06.1995 року по 31.121997 року призначений головним інженером управління з окладом згідно штатного розкладу; з 01.01.1998 року по 31.12.2000 року переведений виконробом з окладом згідно штатного розкладу; 31.12.2000 року звільнений в зв'язку з переведенням в ТОВ «Енергобуд» (а.с.14-16).

У вказаний період трудової діяльності позивача діяли Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, де в XXIX розділі «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій» до таких професій (посад) віднесені: б) Інженерно-технічні працівники; Майстри (десятники) і виконроби. Окрім того, діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, в якому під Кодом № 22900000 вказані наступні роботи: XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших обєктів»: Майстри будівельних і монтажних робіт; Виконавці робіт; Керівники і спеціалісти.

Наведені вище, займані позивачем посади, відносяться до переліку робіт, зайнятість на яких дає право працівникам на пільги, у тому числі й на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2.

На конференції колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» від 05 липня 2002 року було прийнято рішення про спрощення структури підприємства, в результаті чого було ліквідовано БМУ «Енергобуд» Тресту «Кременчукнафтохімбуд». Правонаступником цього підприємства стало КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» - відповідач по справі.

У травні 2017 року позивач звернувся до Тресту «Кременчукнафтохімбуд», як правонаступника БМУ «Енергобуд», з заявою надати уточнюючу довідку щодо підтвердження його трудового стажу в БМУ «Енергобуд» Тресту «Кременчукнафтохімбуд», зміст якої відповідав би вимогам п. 20 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних відомостей у ній».

Згідно відповіді Трест «Кременчукнафтохімбуд» від 27 червня 2017 року ОСОБА_6 відмовлено у наданні уточнюючої довідки щодо підтвердження трудового стажу, яка б відповідала вимогам п. 20 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних відомостей у ній». Позивачу було надано довідку про підтвердження стажу роботи не за формою вказаного Порядку; повідомив про відсутність в Тресті «Кременчукнафтохімбуд», як правонаступника БМУ «Енергобуд», результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що з наявних у справі доказів відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 не працював на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_6, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах з будівельно-монтажним управлінням «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» на посадах майстра, виконроба та головного інженера, в наступні періоди часу: з 01.08.1985 року по 19.12.1986 року на посаді майстра, з 31.01.1989 року по 03.07.1991 року на посаді майстра, з 04.07.1991 року по 01.06.1995 року виконавцем робіт (виконробом), з 02.06.1995 року по 31.12.1997 року на посаді головного інженера, з 01.01.1998 року до 31.12.2000 року на посаді виконроба. 31.12.2000 року звільнений у зв'язку з переводом до ТОВ «Енергобуд-інвест» відповідно п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що відповідні записи у трудовій книжці ОСОБА_6 є достовірними та не містять виправлень щодо неправильного або неточного запису відомостей про роботу.

Таким чином, наявними у справі доказами, а також судовими рішеннями, що мають преюдиційне значення, достовірно встановлено факт трудової діяльності позивача на посаді майстра, головного інженера управління, виконавця будівельних робіт на будівництві будівель та споруд на умовах повного робочого дня з 01 серпня 1985 року по 19 грудня 1986 року та з 31 січня 1989 року по 31 грудня 2000 року у будівельно-монтажному управлінні «Енергобуд» Трест «Кременчукнафтохімбуд».

Інші доводи апелянта зводяться до повторення заперечень проти позову, яким місцевий суд надав належну оцінку. Фактично КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» заперечує, що посади, які займав позивач, дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки робоче місце ОСОБА_6 не проходило атестацію за умовами праці.

Проте, на час роботи ОСОБА_6 з 01.08.1985 року по 19.12.1986 року на посаді майстра, з 31.01.1989 року по 03.07.1991 року на посаді майстра законодавством не було передбачено проведення атестації робочих місць.

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на роботах з важкими та шкідливими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12,5 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Таким чином, у випадку порушення порядку проведення атестації та/або оформлення її результатів, відповідальність за це не може бути покладена на працівника, а він, відповідно, не може бути позбавлений права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Докази, на які посилається апелянт в обґрунтування своїх заперечень, вказують на те, що атестація робочих місць на підприємстві проводилась, проте містить низку порушень.

Наказом № 4/1 за лютий 1994 року (а.с. 47) було затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці. Наказом № 9 від 21 січня 1999 року (а.с. 48) було призначено проведення атестації робочих місць за умовами праці, а наказом № 10 від 30 березня 1999 року (а.с. 49) затверджено результати такої атестації.

Згідно акту № 03-50 від 22 травня 2003 року перевірки якості атестації робочих місць та правильності застосування Списків № 1 та № 2, експертом з умов праці Державної експертизи умов праці управління праці та соціального захисту населення Автозаводського райвиконкому м. Кременчука досліджувались матеріали атестації робочих місць 1994 та 1999 років. Ним було встановлено порушення порядку проведення такої атестації. Однак, як вже було встановлено, відповідальність за відповідні порушення не може бути перенесена з роботодавця на працівника.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних відомостей у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, - у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, посилання апелянта на те, що трудова книжка позивача не містить запису про наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, не заслуговують на увагу. Саме відсутність відповідних відомостей і стала підставою для вимоги ОСОБА_6 про видачу уточнюючої довідки.

Відповідно до статті 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Отже, законодавство покладає на роботодавця обов'язок з видачі уточнюючої довідки, а тому місцевий суд обґрунтовано поклав його на відповідача оскаржуваним судовим рішенням.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Після ухвалення окаржуваного рішення, позивачем було понесено судові витрати, повязані із поданням касаційної скарги, які, відповідно до ст. 141 ЦПК України, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства Трест "Кременчукнафтохімбуд" залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Колективного підприємства Трест "Кременчукнафтохімбуд" на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати у розмірі 352,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Т.О. Кривчун

Ю.В. Дряниця