ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1709/18
Провадження №2/477/778/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Козаченка Р.В., із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши без участі сторін в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору дійсним,

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 18 серпня 1999 року між нею та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3, а також ОСОБА_4на товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв», був укладений договір купівлі - продажу квартири № 39 в с.Полігон вул. Центральна, 32 Вітовського району Миколаївської області.

Посилаючись на те, що між ними були домовлені та виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме: продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, тому просила визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу зазначеної квартири.

В судове засідання позивачка не зявилася, її представник ОСОБА_5 надіслала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомили, відзив не подали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

18 серпня 1999 року позивачка уклала на товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» письмовий договір, за яким придбала у ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 квартиру № 39 в с.Полігон вул. Центральна, 32 Жовтневого району Миколаївської області.

При продажу квартира належала ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право приватної власності на житло від 21 червня 1994 року.

19 серпня 1999 року позивач зареєструвала даний договір в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» та отримала на своє імя реєстраційне посвідчення.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

В даний час позивачка дізналась, що укладений договір про купівлю нерухомості повинен бути нотаріально посвідченим. Однак, на тепер засвідчити його нотаріально у неї не має можливості.

Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку, у тому числі квартири, укладається в письмовій формі та підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Однак сама по собі відсутність такої технічної реєстрації не впливала на момент виникнення права власності на дійсність договору за вимогами ЦК України 1963 року.

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що сторони узгодили всі суттєві умови договору купівлі-продажу, в тому числі й ціну, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання його дійсним, а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 258- 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору дійсним, - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 18 серпня 1999 року на товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» під № 1-269, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 квартиру № 39 в с.Полігон вул. Центральна, 32 Вітовського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко