Справа № 265/7920/17
Провадження № 2/265/582/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Єфремової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання державного акту на землю не дійсним,

третя особа: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Маріупольської міської ради про визнання державного акту на землю не дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що з 25 вересня 2007 року він є власником жилого будинку 13 по проїзду Алмазному в Лівобережному районі міста Маріуполя. Попереднім власником домоволодіння з 11 січня 2002 року була ОСОБА_2. На підставі рішення Маріупольської міської ради від 9 червня 2005 року № 1144 ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд площею 601 кв.м. (кадастровий номер :01:011:0168) по проїзду Алмазному, 13 в місті Маріуполі. На підставі цього рішення ОСОБА_2М, 8 вересня 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27 травня 2011 року, яка набрала чинності 10 жовтня 2013 року, рішення Маріупольської міської ради від 9 червня 2005 року № 1144 в частині п.1.1.13 щодо передачі ОСОБА_2 земельної ділянки по проїзду Алмазному, 13 в місті Маріуполі визнано не чинним. Оскільки державний акт серії ЯГ № 358190 на земельну ділянку 13 по проїзду Алмазному в місті Маріуполі скасовано не було, просить суд визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку ( кадастровий номер :01:011:0168).

Позивач в судове засідання не зявився,надав суду заяву с проханням розглядати справу за його відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача маріупольської міської ради, в судове засідання не зявився, надав суду заяву с проханням розглядати справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Поштова кореспонденція неодноразово надіслана на адресу реєстрації ОСОБА_2 повернулася до суду з позначкою за закінченням терміну зберігання. Для виклику третьої особи ОСОБА_2 в судове засідання, судом неодноразово розміщувалося оголошення на веб -сайті судової влади України.

Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутністю такого учасника справи у разі повторної його неявки в судове засідання, незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що третя особа ОСОБА_2 неодноразово була повідомлена про день та час розгляду справи як за допомогою судових викликів так і за допомогою розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України, однак в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України (2017 року) обставини встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Такі ж саме норми містяться в ст. 61 ЦПК України ( 2004 року) .

Судовим рішенням, а саме Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 травня 2011 року, яке набрало чинності 1 вересня 2011 року, встановлено, що 11 січня 2002 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок №13 по проїзду Алмазному у місті Маріуполі.

Пунктом 1.1.13 рішення Маріупольської міської ради від 09 червня 2005 року №1144 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарський будівель та споруд площею 601 м2 (кадастровий номер - 2300000:01:011:0168) за адресою: проїзд Алмазний, 13, місто Маріуполь.

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_2 8 вересня 2006 року було видано державний акт на право приватної власності на землю.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2007 року договір дарування будинку № 13 по проїзду Алмазному у місті Маріуполі, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнано недійсним; сторони приведено у первісний стан; за ОСОБА_3 визнано право власності на жилий будинок № 13 по проїзду Алмазному в місті Маріуполі.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27 травня 2011 року рішення Маріупольської міської ради від 9 червня 2005 року , щодо передачі ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0168 по проїзду Алмазному, 13 в місті Маріуполі було визнано недійсним.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. (Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15)

Зважаючи на те, що підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку є рішення Маріупольської міської ради № 1144 від 9 червня 2005 року, яке на час розгляду справи було визнано рішенням суду недійсним, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання державного акту на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № 13 по проїзду Алмазному в місті Маріуполі (кадастровий номер :01:011:0168) серії ЯГ № 358190 - недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76,81, 263, 264, 265, 268, 273 суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання державного акту на землю не дійсним, третя особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати державний акт, серія ЯГ № 358190 на право власності на земельну ділянку 13 по проїзду Алмазному в місті Маріуполі, кадастровий номер :01:011:0168, площею 0,0601га виданий на імя ОСОБА_2 недійсним.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення було складено та підписано 8 травня 2018 року.

Суддя ______________________