РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15119/18

Провадження № 2/643/5921/18

14.12.2018

14 грудня 2018 року м. Харків Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м. Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та протиправною діяльністю посадових (службових) осіб Червонозаводського районного суду м. Харкова, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 22.10.2018 звернулась до суду із позовом до Червонозаводського районного суду м.Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та протиправною діяльністю посадових (службових) осіб Червонозаводського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування позову зазначила, що 17.10.2018 вона отримала на поштовому відділенні повістку про виклик її, як заявника, на 14-00 10.10.2018 до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Зясувалось, що повістка про виклик позивача до суду в кримінальному провадженні за справою №646/6608/18 створена посадовими (службовими) особами відповідача із навмисним використанням мови ідиш. Зазначений факт, на думку позивача, свідчить про те, що посадова (службова) особа відповідача має на своєму компютері встановлену розкладку на мові ідиш, може використовувати для спілкування з певними особами у робочий час. В зв'язку із тим, що дві літери на мові ідиш, які знаходяться після номеру провадження, що привертає увагу будь-якої людини, яка дивиться на написане, це принижує честь і гідність громадянина України, зокрема її честь і гідність, честь і гідність держави Україна, адже зазначений документ має бути використаний для ухвалення судового рішення іменем України. В зв'язку із викладеним, оскільки посадові особи відповідача спричиняють позивачці шкоду, ОСОБА_1 просила суд за протиправну діяльність посадових (службових) осіб Червонозаводського районного суду м. Харкова, які перешкоджають їй здійснювати захист своїх прав та інтересів, обмежують її права на безпеку, інформацію, справедливий суд, стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку на її користь з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України компенсацію моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн.

Від відповідачів - Червонозаводського районного суду м. Харкова, Державної казначейської служби України у строки, визначені судом відзив не надійшов.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачами, що позивач зверталась до Червонозаводського районного суду м. Харкова зі скаргою на невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 14.09.2018. відповідно до п.2.15 діючої Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої НаказомДержавної судової адміністрації України 17.12.2013 № 173, вказаній категорії судових справ присвоюється індекс «1-кс» .

З наявної в матеріалах справи копії повістки про виклик до суду (а.с. 8), яка жодним чином не завірена, вбачається, що вказана повістка сформована за допомогою автоматизованої системи документообігу суду, про що свідчить як сама форма повістки, так і наявність штрих-кодового ідентифікатора в правому нижньому куті.

При цьому дійсно, номер провадження, за яким видано вказану судову повістку відображено із певними помилками: не вірно відображено індекс справи, що розглядається, крім того, в номері провадження наявні певні символи, які не відносяться до використовуваних при позначення номерів судових проваджень літер або цифр.

Твердження позивача про те, що вказані символи навмисно відображені на судовій повістці саме із використанням мови ідиш, жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені будь-якими доказами, а відтак розцінюються судом виключно як субєктивна думка позивача.

Так само не приймаються до уваги судом і посилання позивача на той факт, що вказана судова повістка має бути використана для ухвалення судового рішення іменем України, оскільки за своїм логічним навантаженням судова повістка - це процесуальний документ, за допомогою направлення якого здійснюються судові виклики та повідомлення учасників провадження про час та місце розгляду справи, а, відтак судова повістка жодним чином не впливає на зміст рішення суду, що ухвалюється за наслідками розгляду справи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Частиною 2 ст. 1176 ЦК України передбачено, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Фактичною підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки посадових (службових) відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Посилання позивача на протиправну поведінку посадових (службових) осіб відповідача - Червонозаводського районного суду м.Харкова, яка потягла за собою приниження її честі та гідності, як громадянина України та приниження честі та гідності держави Україна під час розгляду справи судом не знайшли свого підтвердження відповідними належними та допустимими доказами, а відтак судом до уваги не приймаються.

Згідно із ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Жодної з переліченої у ч.2 ст.23 ЦК України виключних способів заподіяння моральної шкоди та підстав, з якими закон повязує виникнення моральної шкоди, у тому числі будь-якої протиправної поведінки, відповідачем не допущено.?

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб даних органів.

Вказаним правом позивач, виходячи з матеріалів судової справи, не скористалась, дії працівників Червонозаводського районного суду м. Харкова у встановленому законом порядку не оскаржувала.

Статтею 56 Конституції України проголошено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на недоговірні зобовязання, що виникають із правопорушень (деліктні) правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з цим, суду не надано допустимих доказів на підтвердження неправомірної поведінки посадових (службових) осіб Червонозаводського районного суду м. Харкова під час виготовлення та направлення на адресу позивача судової повістки, які б знаходилися у причинно-наслідковому звязку з негативним наслідками для позивача.

В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які належні та допустимі докази які б беззаперечно свідчили про настання будь-яких негативних для позивача наслідків дій (бездіяльності) посадових осіб Червонозаводського районного суду м. Харкова, як відсутнє і обґрунтування суми шкоди, заявленої до стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Сугачова