Справа № 159/3469/18
Провадження № 2/159/1033/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Жукової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання відповідача у справі, ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця проживання.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: на праві особистої приватної власності належить йому будинок АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстровано її місце проживання, місце проживання її дочки -ОСОБА_1 та сина ОСОБА_3, місце проживання онука -ОСОБА_4 та місце проживання бувшого її зятя - відповідача ОСОБА_2. Відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2016 року, виїхав на постійне місце проживання до Литовської Республіки. З зазначеного часу інтересу до будинку не проявляє, не проживає там, витрат, пов'язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням будинку не несе. Вона самостійно несе витрати, пов'язані з обслуговуванням будинку та оплатою комунальних послуг, що негативно відображається на матеріальному її становищі. З огляду на те, що відповідач у вказаному будинку понад два роки не проживає за місцем реєстрації, а реєстрація його призводить до порушення її майнових та немайнових прав, як власника житла, вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подали суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Крім того, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2, в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в тому числі через опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиву не подав.

У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 319, 383 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.04.2008 року доводиться та обставина, що позивачеві на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1.

Як вбачається із копії будинкової книги, відповідної до якої відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:у будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном..

В судовому засіданні знайшов ствердження факт не проживання відповідача у справі за місцем реєстрації, тобто у будинку АДРЕСА_1. Зокрема зазначена обставина доводиться, довідкою виданою виконкомом Велицької сільської ради Ковельського району, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, однак з 01.08.2016 року не проживає.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до вимог ст. 319 ч.7 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У ході судового розгляду встановлено, що за згоди власника житла, позивача ОСОБА_1, було здійснено реєстрацію місця проживання відповідача за адресою розташування, належного позивачеві на праві приватної власності будинку

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 2016 року не проживає за місцем реєстрації, тобто у будинку по АДРЕСА_1, не приймає участі у витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов'язаних з обслуговуванням житла. Відповідно реєстрація відповідача у квартирі, належній позивачеві призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла, яка є пенсіонером.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Відтак, суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідача до задоволення не підлягає, оскільки втрата права на житло і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 317, 319,405 ЦК України, ст.ст.72, 150 Житлового кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий В.О.Лесик