РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання - Д'яковичу О.О.,

за участю представників позивача - Романішина О.О., Бордюжан В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про знесення самочинного будівництва,

встановив:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" 24 жовтня 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про зобов'язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок самочинно збудовану ним прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 9 листопада 2017 року провадження у цивільній справі відкрито та призначено її до попереднього розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2017 року цивільна справа призначена до судового розгляду.

Позивач посилається на те, що 26 вересня 2008 року зареєстроване об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" (ОСББ "Злагода") по АДРЕСА_1.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2013 р. є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,4244 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Квартира АДРЕСА_1 перебуває у власності відповідачів на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2003 року.

За результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудування встановлено, що ОСОБА_3, не отримавши права на виконання будівельних робіт, самочинно здійснив реконструкцію квартири НОМЕР_2 у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 шляхом будівництва до квартири прибудови розміром 4,65*2,55 м., чим порушив ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, позивач обґрунтовує свій позов тим, що будівництво прибудови здійснено на земельній ділянці, яка є прибудинковою територією, земельною ділянкою користуються власники квартир багатоквартирного житлового будинку. ОСББ "Злагода" згоди на будівництво прибудови не надавало.

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просить винести рішення про знесення самочинно збудованої прибудови до квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 площею 4,65*2,55 метрів.

У попередньому судовому засіданні представником позивача Романішиним О.О. 23 листопада 2017 року подано до суду клопотання про витребування доказів в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області та в бюро технічної інвентаризації Хмельницької міської ради.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2017 року клопотання представника позивача задоволено частково, ухвалено витребувати із Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області дозвіл на початок будівельних робіт та декларацію про готовність прибудови до квартири АДРЕСА_1, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які незаконно спорудили самочинну прибудову по АДРЕСА_1, припис від 14.04.2017 і документи, підтверджуючі його виконання.

На виконання вказаної ухвали від Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області до Хмельницького міськрайонного суду 18 січня 2018 року надійшли копії відповідних документів.

Крім того, листом від 18 січня 2018 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області повідомлено суд, що відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України інформація щодо наявності документів декларативного та/або дозвільного характеру про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації прибудови до квартири НОМЕР_2 у житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 12.03.2011 по дату направлення листа (18.01.2018) відсутня.

Судом задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_8 про долучення до матеріалів цивільної справи копії постанови Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року по справі №686/25516/17 за позовом ОСОБА_3 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний рахунок самочинно збудовану ним прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, відзиву на позов на адресу суду не надіслали.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_8 звернулись до суду з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, позов не визнали і вказали, що прибудову до квартири АДРЕСА_2 споруджено ще у 1963 році на земельній ділянці Хмельницької міської ради, ще до створення і реєстрації ОСББ "Злагода" та оформлення права власності на земельну ділянку, на якій спірна прибудова споруджена. Відповідач ОСОБА_5 подала заяву про застосування строків позовної давності.

Заслухавши думку представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року зареєстроване об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" (ОСББ "Злагода") по АДРЕСА_1.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,4244 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6529788 від 19.07.2013, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Квартира АДРЕСА_1 загальною площею 52,7 кв.м. перебуває у спільній частковій власності відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2003 року серії НОМЕР_3, розмір частки - 1/5.

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 14 квітня 2017 року проведено перевірку додержання законодавства у сфері містобудування під час будівництва відповідачем ОСОБА_3 прибудови до квартири АДРЕСА_1.

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_3 не отримавши права на виконання будівельних робіт, самочинно здійснив реконструкцію квартири НОМЕР_2 у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 шляхом будівництва до квартири прибудови розміром 4,65*2,55 м., чим порушив ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 14 квітня 2017 року внесено ОСОБА_3 про усунення вказаних порушень законодавства до 14 вересня 2017 року.

Постановою №127 від 26 квітня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 170 грн.

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області встановлено, що ОСОБА_3 побудував (зі слів забудовника до 2011 року) прибудову до належної йому квартири розміром 4,65*2,55 метрів. Будівництво здійснювалось самочинно, без дозвільних документів на виконання будівельних робіт, без проектної документації, без виділеної під будівництво земельної ділянки, без авторського та технічного нагляду за будівництвом. Об'єкт будівництва не введено в експлуатацію.

Постановою №354 від 6 грудня 2017 року ОСОБА_3 до притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КупАП та накладено штраф у сумі 5100 гривень.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 жовтня 2014 року по цивільній справі №686/12007/14-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що після приватизації квартири АДРЕСА_1 спільна часткова власність на трикімнатну квартиру фактично припинилась, а в результаті утворилось два окремих об'єкта нерухомості: однокімнатна квартира НОМЕР_4 та двокімнатна квартира НОМЕР_2.

Означеним рішенням суду встановлено, що квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_4 мають окремі входи в житлові приміщення, кожна з вказаних квартир житлового будинку НОМЕР_5 по АДРЕСА_1 фактично є окремим об'єктом нерухомого майна, окремими квартирами, кожній з яких присвоєно адресу.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час приватизації відповідачами 25 квітня 2003 року квартири АДРЕСА_3, вказана квартира мала окремий вхід, що не спростовано представниками позивача.

Будь-яких інших допустимих, належних, достатніх, достовірних доказів на підтвердження обставини будівництва ОСОБА_3 чи іншими відповідачами прибудови до квартири АДРЕСА_1 не надано.

Сторонами не оспорюється, а суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин або добровільності їх визнання з приводу того, що спірна прибудова до квартири АДРЕСА_1 споруджена на земельній ділянці площею 0,4244 га з кадастровим номером НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування та будівництва багатоквартирного житлового будинку, перебуває у власності ОСББ "Злагода".

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 Земельного кодексу України земельні ділянки співвласників багатоквартирного будинку перебувають у спільній сумісній власності громадян.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 89 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 нарівні з іншими громадянами, співвласниками багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, є співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, на якій цей будинок знаходиться.

Відповідачі наділені правом володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою НОМЕР_1, що реалізується відповідно до договору або за законом, у тому числі мають право на виділення з неї окремої частки, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об'єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об'єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" цей закон регулює відносини суб'єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об'єднанні.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься питання про використання спільного майна.

З огляду на викладене, вирішення питання щодо користування та розпорядження земельною ділянкою належить до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Позивачем не надано суду доказів, що об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку вжито заходів до добровільного вирішення питання користування земельною ділянкою, на якій знаходиться прибудова до квартири АДРЕСА_1, що прибудова споруджена після реєстрації ОСББ "Злагода" та оформлення права спільної сумісної власності громадян-співвласників на дану ділянку.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до постанови Верховного суду від 24 січня 2018 року по справі №278/10/16, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі, передбачені законодавством, заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин норма, викладена у ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Не підлягає також застосуванню до спірних правовідносин норма, викладена у ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки такі правовідносини виникають між орган державного архітектурно-будівельного контролю та особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво.

Водночас, суд вважає, що у разі порушення прав чи охоронюваних законом інтересів у сфері містобудування компетентні органи державної влади та місцевого самоврядування не позбавлені права звернутись до суду за їх захистом.

Щодо заявленого відповідачем ОСОБА_5 клопотання про застосування строків позовної давності суд зазначає, що за ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи, що суд приходить до висновку, що права позивача ОСББ "Злагода" не порушені, клопотання про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 257 ч. 3-4 ст. 267 Цивільного кодексу України, ст. ст. 376, 382 Цивільного кодексу України, ст. 89 Земельного кодексу України, ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ч. 2 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" суд,

вирішив:

у задоволенні позову об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про знесення самочинно збудованої прибудови до квартири АДРЕСА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду черех Хмельницький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 9 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Логінова