РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17184/17

пр. № 2-о/759/133/18

23 квітня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенько М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Луганськ.

Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті батька, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть.

Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву відповідно до якої підтримує заявлені вимоги та просить розгляд справи провести у її відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав.

З огляду на особисті документи заявника, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно зі лікарським свідоцтвом про смерть № 254, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 року виданим ДУ «Луганська міська поліклініка №11» ЛНР, громадянин ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер у м. Луганськ ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Проте, Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив доньці померлого ОСОБА_2 в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні.

Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення його померлим.

Оскільки, дані, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлого із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Луганськ.

Належного документу на підтвердження смерті ОСОБА_2, як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що громадянинин України ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Подлісне, Вологодської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 рокуу м. Луганськ, у віці 60 років.

Рішення є підставою для реєстрації факту смерті в установленому законом порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий Сенько М.Ф.