Справа № 573/2061/18
Номер провадження 6/573/66/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання начальника Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, яке мотивується тим, що у Білопільському РВ ДВС відкрито виконавче провадження №48301451 з примусового виконання виконавчого листа №1801/2004/12, виданого Білопільським районним судом 15 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь фінансового управління Білопільської РДА 2055,46 грн. за лікування потерпілого. В самостійному порядку ОСОБА_2 заборгованість не сплачує. В ході перевірки майнового стану боржника було встановлено, що будь-якого майна та доходів, на які можливо звернути стягнення, ОСОБА_2 немає. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року останнього оголошено в розшук. Також за інформацією ДПС України, отриманою за допомогою АСВП встановлено, що у 2018 році ОСОБА_2 перетинав державний кордон України. Посилаючись на викладені обставини, враховуючи, що ОСОБА_2 має несплачені боргові зобовязання, перебуває у розшуку, однак має фактичну можливість перетину державного кордону України та виїжджає за межі України, ОСОБА_1 просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України

В судове засідання представник Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області не зявився, подав заяву про розгляд подання у його відсутність та просить його задовольнити.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі державного виконавця за наявними в справі доказами.

Судом встановлено, що 18 вересня 2012 року, на підставі рішення Білопільського районного суду від 15 червня 2012 року, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь фінансового управління Білопільської РДА 2055 грн. 46 коп. за лікування особи, потерпілої від злочину (а. с. 3).

21 липня 2015 року старшим державним виконавцем Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа (а. с. 4).

З інформації, отриманої на запити Білопільського РВ ДВС щодо перевірки майнового стану боржника, вбачається, що за ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно не зареєстроване, доходів він не отримує (а. с. 5-10).

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року ОСОБА_2 оголошено в розшук (а. с. 11).

Відповідно до інформації ДПС України, наданої в порядку обміну за допомогою АСВП, 22 липня 2018 року ОСОБА_2 перетнув державний кордон України (а. с. 12-13).

У відповідності до ч. ч. 1, 3-4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

П. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищевикладені норми матеріального права та встановленні обставини справи, а також те, що протягом тривалого часу здійснення виконавчого провадження, а саме з 21 липня 2015 року боржник ОСОБА_2, будучи повідомленим про здійснення відділом ДВС примусового виконання рішення суду, не здійснює заходів щодо добровільного погашення заборгованості, а, навпаки, переховується від органів ДВС, що свідчить про ухилення останнього від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання, а також те, що останній виїжджає за межі України, з метою захисту порушених прав та інтересів фінансового управління Білопільської РДА, суд приходить до висновку, що клопотання начальника відділу ДВС про тимчасове що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст.ст.258-260, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити.

Обмежити ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія МВ №225526, зареєстрованого за адресою: 41800, АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за рішенням Білопільського районного суду від 15 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь фінансового управління Білопільської РДА 2055 грн. 46 коп. за лікування особи, потерпілої від злочину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя