Справа № 365/805/15-ц Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/348/18 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 46 26.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: відділ Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області, Бориспільська районна державна адміністрація Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, -

встановила:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, у якому вказує, що рішенням виконкому Усівської сільської ради № 15 від 21 серпня 2008 року йому надано дозвіл на розробку технічної документації та передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1. 06 червня 2000 року позивачу видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33. Під час звернення до відділу Держземагенства у Згурівському районі з питання реєстрації належної йому земельної ділянки з'ясувалось, що на земельну ділянку позивача накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, яка згідно Державного акту серії НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_6 та НОМЕР_3, яка згідно Державного акту серії НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_3 Належну йому земельну ділянку відповідач ОСОБА_3 подарував відповідачці ОСОБА_2 згідно договору дарування номер 4811, посвідченого Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року. Належні їй земельні ділянки відповідачка ОСОБА_6 подарувала відповідачці ОСОБА_2 згідно договору дарування номер 4815, посвідченого Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року. Відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала свої право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У зв'язку з цим позивач позбавлений можливості зареєструвати належні йому земельні ділянки до усунення накладення земельних ділянок, а тому, після уточнення позовних вимог, просив суд: визнати недійсними державні серії НОМЕР_5, серії НОМЕР_4; визнати недійсними договори дарування земельних ділянок та скасувати записи про державну реєстрацію права власності відповідачки ОСОБА_2 на земельні ділянки. Також позивач просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним Державний акт серії НОМЕР_5, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00707 від 27 вересня 2011 року, на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_3 та належить ОСОБА_5.

Визнано недійсним Державний акт серії НОМЕР_4, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00286 від 25 лютого 2011 року на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровими номерами НОМЕР_2 та належить ОСОБА_6.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, посвідчений Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року, номер 4811, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 щодо дарування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_3.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, посвідчений Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року, номер 4815, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 щодо дарування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровими номерами НОМЕР_2.

Скасовано запис № 12650582 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19.

Скасовано запис № 12651273 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровими номерами НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_2 також не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права, просила рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 згідно Державного акт серії НОМЕР_1 належить на праві власності земельна ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_3 згідно Державного акту серії НОМЕР_5 належала на праві власності земельна ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована по АДРЕСА_2.

Відповідачці ОСОБА_6 згідно Державного акту серії НОМЕР_4 належала на праві власності земельна ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована по АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_7, згідно договору дарування номер 4811, посвідченого Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року, належну йому земельну ділянку подарував відповідачці ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_6, згідно договору дарування номер 4815, посвідченого Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року, належну їй земельну ділянку подарувала відповідачці ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_2 здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію внесено запис № 12650582.

Відповідачка ОСОБА_2 здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га, що розташована по АДРЕСА_2 з кадастровими номерами НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію внесено запис № 12651273. Під час звернення позивача до відділу Держземагенства у Згурівському районі з питання реєстрації належної йому земельної ділянки з'ясувалось, що на земельну ділянку позивача накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, яка належить на праві власності ОСОБА_6 та НОМЕР_3, яка належить на праві власності ОСОБА_3, а тому у реєстрації земельної ділянки позивачу було відмовлено.

Висновком експерта № СЕ-1-434.16 за результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи та технічного звіту встановлено, що фактичне місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 не відповідає Державному акту НОМЕР_5, розробленій технічній документації та наявному в ній кадастровому плану; фактичне місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 не відповідає Державному акту НОМЕР_4, розробленій технічній документації та наявному в ній кадастровому плану; зазначені земельні ділянки накладаються на земельну ділянку позивача, площа накладення становить відповідно 0,0388 га та 0,0770 га (т.2 а.с.13-24,25-34).

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В силу ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У силу ч. 1 ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних та обґрунтованих висновків щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки

фактично земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована по АДРЕСА_2 та належала відповідачу ОСОБА_3 згідно державного акту серії НОМЕР_5 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована по АДРЕСА_2 та належала відповідачці ОСОБА_6 згідно державного акту серії НОМЕР_4 - не відповідають державним актам, розробленій технічній документації та наявному в ній кадастровому плану. Земельні ділянки відповідачів накладаються на земельну ділянку позивача ОСОБА_4.

Судом також вірно визнано недійсними державні акти серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_4, як такі, що виготовлені з технічними помилками.

Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6 подарували земельні ділянки відповідачці ОСОБА_8, що підтверджується договорами дарування №№ 4811, 4815, посвідченими Згурівською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 30 листопада 2011 року, судом вірно та відповідно до чинного законодавства визнано вказані договори дарування недійними, як такі, що суперечать вимогам закону, оскільки укладені на підставі правовстановлюючих документів, які визнані судом недійсними.

У зв'язку із здійсненням відповідачкою ОСОБА_2 реєстрації права власності на земельні ділянки на підставі державних актів та договорів дарування, які визнано судом недійсними, судом скасовано записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельні ділянки за ОСОБА_2

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів щодо спростування висновків суду про законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення. Колегія суддів не вбачає інших підстав для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Крім того, колегія суддів колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідачів визнав, що відбувається накладення земельних ділянок на земельну ділянку позивача.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1)неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинами справи;

4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 березня 2017 року- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Мельник Я.С.