Справа № 211/4131/18
Провадження № 2/211/1934/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 25 квітня 2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на вихованні та утриманні матері, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти до досягнення сином трьох років в розмірі 1/4 частини доходу.

Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову, судовий розгляд справи продовжено.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та просили вирішити справу відповідно до вимог законодавства.

Суд, враховуючи вимоги ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи та інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають з 25 квітня 2017 в зареєстрованому шлюбі, та мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7, 8 - копії свідоцтв про шлюб, народження).

Позивач не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення сином трьох років (а.с. 9 - копія довідки), відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Крім того, відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст. 77 СК України).

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Разом з тим, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року по справі № 214/8691/14-ц, стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вигляді 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 жовтня 2014 року.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 також подано позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), до повноліття дитини, яке рішенням суду від 12.11.2018 р. задоволено частково.

Так, згідно частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, враховуючи наявність інших аліментних зобов'язань відповідача, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/8 частки його доходу, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, що буде відповідати інтересам обох сторін.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Датою подачі позову є 31 серпня 2018 р.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279, 280-284, 430 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь та на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно, починаючи стягнення з 31 серпня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко