Справа № 618/260/18
Провадження № 2/618/97/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є. А., за участю секретаря судового засідання Кучеренко О. І., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу № 618/260/18, провадження № 2/618/97/18 за позовною заявою ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: Харківська область, Дворічанський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 5А, про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: 25 грудня 2001 року помер її батько ОСОБА_2. Свого часу він фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини (матері позивача) ОСОБА_3, але за життя він не встиг зареєструвати цю спадщину на своє ім»я. Після смерті батька залишилося право на земельну частку (пай) відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0200066. Заповіту батько не складав, ОСОБА_1є єдиною спадкоємицею після його смерті за законом.Коли позивач звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини за законом після смерті свого батька відносно вказаного права на земельну частку (пай), їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на ім»я спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду. В зв»язку з цим позивач просила суд визнати за нею право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2

В судове засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 не з»явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Колодязненський сільський голова ОСОБА_5 до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за клопотанням представника позивача доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що згідно повторно поновленого запису свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 495040 від 08 вересня 2017 року, батьками позивача ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_6 є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 (а. с. 8).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 142386 від 26 грудня 1997 року, ОСОБА_3 померла 24 грудня 1997 року (а. с. 14).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 309188 від 26 грудня 2001 року, ОСОБА_2 помер 25 грудня 2001 року (а. с. 15).

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 30 грудня 2002 року, встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, який помер 25 грудня 2001 року є батьком ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 4).

Згідно довідки відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.09.2017 № 29-20-0.23,17-1009/108-17, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Колодязненське» під № 597 від 26.02.1997 обліковується запис про видачу на ім»я ОСОБА_7 сертифікату серії ХР № 0200066. Підпис власника даного сертифікату відсутній (а. с. 9).

Вказаний сертифікат був втрачений.

Про втрату даного сертифікату позивачем було подано оголошення в газеті «Дворічанський край» від 17 березня 2018 року № № 21-22 (а. с. 32).

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 28 листопада 2017 року, встановлено факт належності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0200066 відповідно довідки, виданої відділом у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.09.2017 № 29-20-0.23,17-1009/108-17.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 28 листопада 2017 року, визнано факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 24 грудня 1997 року, є матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 1105/02-31 від 10 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0200066 після смерті батька ОСОБА_2, який помер 25 грудня 2001 року, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім»я спадкодавця (а. с. 5).

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред»явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім»я спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, фактично спадщину ніхто не прийняв, спадкоємці на обов»язкову частку відсутні.

Згідно ст. 1258 ч. 1 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 1105/02-31 від 10 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2, про що заведено спадкову справу № 95/2003 від 13.05.2003.

13.05.2003 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 25 грудня 2001 року. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з грошового вкладу в філії № 2849/015 Дворічанського відділення в с. Колодязне Дворічанського району Харківської області на рахунку № 9155/І-254.

Заяв від інших спадкоємців про прийняття або відмову від спадщини до Дворічанської держнотконтори Харківської області не надходило.

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право на право на земельну частку (пай) перейшло до позивача. Тому за ОСОБА_1в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 слід визнати право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Колодязненської сільської ради, згідно сертифікату серії ХР № 0200066, виданого на імя ОСОБА_7, яка померла 24 грудня 1997 року.

За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт ВА № 042831 від 06.02.1996, виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 25 грудня 2001 року, право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Колодязненської сільської ради, згідно сертифікату серії ХР № 0200066, виданого на імя ОСОБА_7, яка померла 24 грудня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь