КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/5050/18
Провадження №2/488/2022/18
Ухвала

Іменем України

"14" листопада 2018 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особистою власністю майна, набутого під час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок № 25 по вулиці Космонавта Волкова в м. Миколаєві; стягнути з відповідача на його користь 15 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175 ЦПК України (у редакції, внесеній Законом України № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., яка набрала чинності з 15.12.17 р.), містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до статті 176 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову. У позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, п.2 ч.1 зазначеної статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач до своєї позовної заяви додав клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що на даний час він не має можливості здійснити оцінку житлового будинку та надати розрахунок її ринкової вартості, оскільки відповідач не надає йому доступу до спірного будинку, і відповідно визначити суму судового збору.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначив, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, чи звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, а також те, що до матеріалів позовної заяви не надані будь-які належні та допустимі докази, які характеризують матеріальний стан позивача або неспраможність і неможливість з поважних причин сплатити встановлений законом судовий збір, вважаю що підстав для задоволення клопотання немає.

Отже, позивачу крім усунення вищевказаних недоліків позову, належить сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів майнового характеру, та надати суду оригінал квитанції.

Реквізити для сплати судового збору:

ОСОБА_4: УК у м. Миколаїв / Корабельний район / 22030101;

;

ОСОБА_4: Казначейство України (ЕАП);

МФО ГУДКСУ банку 899998;

номер рахунку: 4004;

код класифікації 22030101;

Судовий збір Державна судова адміністрація України 050.

Керуючись ст. ст. 136, 175,177,185 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особистою власністю майна, набутого під час шлюбу - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева