Справа № 444/364/18
Провадження № 2/444/503/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Староскварявської сільської ради Жовківського району про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26 травня 1990 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в с. Стара Скварява по вул. Ст. Бандери, 5 на підставі рішення Нестеровського райвиконкому № 125 від 24.05.1990 р. про що зроблено запис в реєстровій книзі за № 27 від 26.05.1990 року за колгоспним двором головою якого був ОСОБА_2. Зі змісту даного свідоцтва вбачається, що дане будинковолодіння зареєстроване на праві колгоспного двору головою якого був ОСОБА_2.

23 листопада 2017 року згідно рішення Виконавчого комітету Староскварявської сільської ради № 30 «Про розподіл часток колишнього колгоспного двору в селі Стара Скварява вулиця Ст. Бандери, 5 Жовківського району Львівської області» проведено розподіл часток колишнього колгоспного двору в с. Стара Скварява вул. Ст.Бандери, 5 по 1/2 частині на ім»я: ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Зазначає, що ОСОБА_2 помер 21.06.2016 р. спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1. 29 листопада 2017 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с. Стара Сварява по вул. Ст. Бандери, 5.

Вказує, що для оформлення свого права власності на частку у колгоспному дворі у згаданому вище будинку ОСОБА_1 зверталася до державного реєстратора з реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації такого права, однак через ряд змін в законодавстві щодо поняття колгоспного двору вона отримали відмову у реєстрації такого права.

Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача надіслано лист в якому вказав, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає. Окрім цього у даному листі просить розгляд справи проводити у відсутності його представника, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що 26 травня 1990 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в с. Стара Скварява по вул. Ст. Бандери, 5 на підставі рішення Нестеровського райвиконкому № 125 від 24.05.1990 р. про що зроблено запис в реєстровій книзі за № 27 від 26.05.1990 року за колгоспним двором головою якого був ОСОБА_2. Зі змісту даного свідоцтва вбачається, що дане будинковолодіння зареєстроване на праві колгоспного двору головою якого був ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2017 року згідно рішення виконавчого комітету Староскварявської сільської ради № 30 «Про розподіл часток колишнього колгоспного двору в селі Стара Скварява вулиця Ст. Бандери, 5 Жовківського району Львівської області» проведено розподіл часток колишнього колгоспного двору в с. Стара Скварява вул. Ст.Бандери, 5 по 1/2 частині на ім»я: ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер 21.06.2016 р. спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1. 29 листопада 2017 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с. Стара Сварява по вул. Ст. Бандери, 5.

Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_1 являлися співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/2.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонено законом.

Таким чином суд приходить до висновку, що спадкодавець набув права власності на нерухоме майно бувшого колгоспного типу двору, яке було зареєстровано відповідно до діючого на той час законодавства, а відтак спадкоємець має право на спадкування такого майна, заявивши, відповідно до ст. 392 ЦК України про захист свого права до суду.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою : вул. Ст. Бандери 5 в с. Стара Скварява Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мікула В. Є.