Справа № 740/3176/18
Провадження № 2/740/1449/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 листопада 2018 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням- буд.АДРЕСА_1. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником вказаного будинку, зокрема, на 1 / 2 частку в порядку спадкування після своєї сестри ОСОБА_4, за згодою якої в будинку і були зареєстровані відповідачі-ОСОБА_2.,-дружина племінника позивача, ОСОБА_3,-дочка ОСОБА_2, відповідачі не проживають у будинку з 2005 року без поважних причин, що перешкоджає позивачу у здійсненні права власності. Просить позов задовольнити.
Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні, відповідачі в судове засідання не з"явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені згідно ч.ч.6, 7, 8, 11 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, відповідачі, які не повідомили суду іншої адреси, не з'явились в судове засідання без повідомлення причин і не подали відзиву, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, пояснивши, що відповідачі за згодою ОСОБА_4 зареєстровані в будинку, ОСОБА_2,-дружина її племінника, ОСОБА_3,-дочка ОСОБА_2, відповідачі не проживають у будинку з 2005 року без поважних причин, вона втратила із відповідачами, які проживають за кордоном, зв»язок.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що відповідачі не проживають у буд.АДРЕСА_1 останні 15 років.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що відповідачі зареєстровані у буд.АДРЕСА_1 за згодою ОСОБА_4, яка померла, відповідачі не проживають у будинку з 2006 року, останні мають громадянство РФ.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач ОСОБА_1 є власником буд.АДРЕСА_1: 1 / 2 частка згідно договору від 24 грудня 1973 року, 1 / 2 частка в порядку спадкування після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають зареєстроване місце проживання у буд.АДРЕСА_1.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Спір виник між позивачем ОСОБА_1, як власником будинку, та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, як колишніми членами сім"ї ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Право члена сім'ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім'ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Також судом враховується, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Стосовно збереження права користування житлом членами сім'ї колишнього власника слід зазначити про усталену практику Верховного Суду України з цього питання. Так, відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із врахуванням непроживання відповідачів у даному будинку понад один рік, відсутності перешкод останнім у цьому, відсутності домовленостей відповідачів з позивачем, як власником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідачів щодо володіння та користування ним, зміни власника будинку, наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим примішенням,-буд.АДРЕСА_1.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 своїми діями не засвідчили те, що не втратили інтерес до вищезазначеного будинку, в якому мають своє зареєстроване місце проживання, також останніми не надано суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв»язку з чим вони несуть ризик настання наслідків, пов'язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим примішенням-буд.АДРЕСА_1.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 12 листопада 2018 року