Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3184/18
Номер провадження: 2/225/876/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада 2018 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 62044,28 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 11174,96 грн., сума простроченого основного боргу за кредитом - 24035,60 грн., сума нарахованих процентів - 309,11 грн., сума прострочених процентів - 7372, 23 грн., 3% річних від простроченої суми - 3810,92 грн., інфляційне збільшення - 15341,46 грн.

01.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №028П/2010, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 96 000 грн., з метою придбання у власність нового автомобіля в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі (наді - Кредит), а позичальник зобов'язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим Договором. Виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором забезпечується заставою автомобіля марки Chevrolet, модель Lacetti, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

22.06.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до п. 2.1. якого, Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п.п.1.1.4 Договору заборгованість - невиконані Боржником грошові зобов'язання перед первісним кредитором в частині залишку суми заборгованості відповідно до умов Кредитного договору, станом на день підписання сторонами цього Договору. Згідно з п.п.3.1.3 Договору разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Проте ОСОБА_1 належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 62044,28 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідив подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до Кредитного договору №028П/2010, укладеного 01.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 відповідач отримав 96 000 грн. для придбання нового автомобіля зі сплатою 18% річних, строком кредитування до 01.12.2015.

Відповідно до меморіального ордеру №81084 від 01.12.2010 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ «ВТБ Банк» грошові кошти у розмірі 96 000 грн. призначення платежу: надання кредиту.

Відповідно до п. 3.2. кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути кредит у повному обсязі 01.12.2015 року або достроково у випадках, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, кредит та проценти повертаються щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і процентів та розрахунку вартості супутних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем становить 62044,28 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 11174,96 грн., сума простроченого основного боргу за кредитом - 24035,60 грн., сума нарахованих процентів - 309,11 грн., сума прострочених процентів - 7372, 23 грн., 3% річних від простроченої суми - 3810,92 грн., інфляційне збільшення - 15341,46 грн.

Згідно п. 4.10. Кредитного Договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань Позичальником (Відповідачем) за Договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце) у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням Позичальником умов цього Договору.

Відповідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати Процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочи.

Згідно п. 5.2.4. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за цим договором Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором з дійсними будь-які дії, направлені на виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за Договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, та/або відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договорів забезпечення.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

22.06.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до п. 2.1. якого, Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та строки, встановлені цим договором.

На підставі ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, позовні вимоги в частині заборгованості по кредиту та процентів за його користування, нарахованих відповідно до умов договору є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання є порушенням позичальником своїх зобов'язань.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснене нарахування інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми, згідно з яким, інфляційне збільшення заборгованості становить 15341,46 грн., 3% річних від простроченої суми становить 3810,92 грн.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» () заборгованість за договором № 028П/2010 від 01.12.2010 у сумі 62044 (шістдесят дві тисячі сорок чотири) грн. 28 коп., з яких: сума основного боргу за кредитом - 11174,96 грн., сума простроченого основного боргу за кредитом - 24035,60 грн., сума нарахованих процентів - 309,11 грн., сума прострочених процентів - 7372, 23 грн., 3% річних від простроченої суми - 3810,92 грн., інфляційне збільшення - 15341,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» () судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: