Справа № 372/3352/18
Провадження 2-1780/18
ухвала

18 грудня 2018 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 02.11.2018 року позовна заява залишена без руху з тих підстав, що підставою для звернення до суду з позовом стало накладення арешту на майно позивача, проте, в обґрунтування позову позивач зазначає, що діями Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області порушено право позивача, а тому оскаржує дії державного виконавця під час здійснення тим виконавчих дій, тому позивач і заявляє вимогу про скасування постанови державного виконавця. Разом з тим, законом передбачений спеціальний порядок оскарження дій державного виконавця для сторін виконавчого провадження, що неодноразово роз'яснювалось судами касаційних інстанцій (п.19 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», п.п. 5, 6 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах"). Тож оскарження дій державного виконавця має відбуватись не в порядку позовного провадження цивільного судочинства, а виключно шляхом подання скарги в цивільному судочинстві в порядку судового контролю за виконанням судових рішень або позову до адміністративного суду. Натомість, обґрунтування підстав в позовній заяві є суперечливим, оскільки позивач заявляє вимогу про зняття арешту з майна боржника (що може бути предметом окремого судового розгляду за умови правомірності дій державного виконавця) та заявляє, що дії державного виконавця є протиправними і тому просить скасувати прийняту ним постанову (що може бути предметом окремого судового розгляду, за даних обставин, лише в порядку судового контролю (Розділ VІІ ЦПК) та має наслідком зняття обмежень, встановлених рішеннями державного виконавцями, які у разі їх визнання судом протиправними будуть скасовані). Таким чином, позивач мав визначитись з підставами його звернення до суду. Крім того, відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, документи про право власності на майно, кредитні зобов'язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. Також в п.2 вказаної Постанови, зазначається, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Однак, в порушення даної вимоги, матеріали позовної заяви не містять належним чином завірені копії акта опису та арешту майна, копії постанови про арешт майна ОСОБА_1, та невірно вказано процесуальний статус сторін. Також, в порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, а надані копії письмових доказів не містять належного засвідчення, а саме на копіях документів відсутні підписи та дати такого посвідчення.

Однак, недоліки вказані в ухвалі позивачем усунуто не було.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне повернути подану позовну заяву.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, вважати неподаною і повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається відповідно до Київського апеляційного суду або через Обухівський районний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: