Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 756/7504/14-ц

провадження № 61-23631св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року у складі судді Яценко Н. О.та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2017 року у складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва

від 30 травня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Печерського районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

Заява мотивована тим, що отримавши 16 березня 2017 року постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року йому стало відомо, що «належним відповідачем у таких справах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя».

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив суд скасувати за нововиявленими обставинами ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 30 травня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Печерського районного суду міста Києва про відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідно до статті 33 ЦПК України 2004 року просив суд замінити відповідача Печерський районний суд м. Києва на Державу України в особі Державної казначейської служби України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2017 року, відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Печерського районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ухвала, яку ОСОБА_2 просив переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами, не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи та відповідно не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами.

У липні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, й передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було захищено права позивача, гарантовані статтями 8, 22, 40, 55, 56, 124, 150 Конституції України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що заявник ставить питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження.

Відповідно до вимог частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвали суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. У зв'язку з нововиявленими обставинами може бути переглянуто чи змінено судовий наказ, який набрав законної сили.

Таким чином, зі змісту норм ЦПК України слідує, що ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження, не може бути переглянута за нововиявленими обставинами (тобто не є об'єктом перегляду у відповідний спосіб), оскільки не входить до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Отже, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, установивши, що ухвалою суду про перегляд якої звернувся заявник було відмовлено у відкритті провадження у справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала суду, у відповідності до вимог статті 361 ЦПК України 2004 року, не може бути переглянута у зв'язку із нововиявленими обставинами, оскільки вона не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Частиною другою статті 410 ЦПК України встановлено, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило