САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1766/18
УХВАЛА

20 квітня 2018 року у залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 боржник ОСОБА_3,

встановив:

02 квітня 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати обґрунтованість скарги про бездіяльність державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ОСОБА_2 та зобовязати виконати судове рішення про стягнення суми моральної шкоди у відповідності з Законом України «Про виконавче провадження». Скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 27 лютого 2018 року, як незаконну та необґрунтовану (а.с.1-3).

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2016 року та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року боржник ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч1, 2 ст. 125 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців. Цими ж судовими рішеннями на його користь з боржника стягнуто 5 000 гри. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Виконавчий лист № 206/5073/18-к від 28.11.2016 року був направлений для виконання в Самарський відділ державної виконавчої служби 29 листопада 2016 року. 26 січня 2017 року державний виконавець Чорний Є.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Протягом року жодних дій по виконанню судового рішення державним виконавцем не проводилося, в звязку з чим судове рішення не виконано. 24 березня 2018 року він отримав постанову ВП № 53276793 від 27 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа стягувану. В постанові державний виконавець посилається на те, що при перевірці майнового стану майна боржника будь-яке майно відсутнє. Крім того, державний виконавець не мав можливості перевірити наявність майна за адресою перебування боржника, а тому майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє.

Державний виконавець вніс в постанову неправдиві відомості, які не відповідають фактичним обставинам. Боржник ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить йому на підставі договору дарування. Крім того, йому ж належить домоволодіння № 76 по вул. Соловїна у м.Дніпро на підставі договору дарування, посвідченому 14 березня 2002 року. В домоволодінні № 71 по вул. Соловїна у м.Дніпро знаходиться майно боржника телевізор, компютер, холодильник, пральна машина, мікрохвильова піч, меблі, кухонне обладнання та інше майно. Державний виконавець не перевірив наявність майна в будинку, а тому вніс в постанову неправдиві відомості. Боржник та його сімя користуються автомобілем. Державний виконавець Чорний Є.О. грубо порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження. В порушення вимог ст. 26 ч.5 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець Чорний Є.О. не виніс постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, тобто 30 листопада 2016 року, а чекав до 26 січня 2017 року. Незважаючи на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження боржник зобовязаний сплатити виконавчий збір у розмірі 10 відсотків, виконавчий збір з боржника не стягнуто. На виконавчому листі державний виконавець Коляда І.Ю. 01 грудня 2016 року зробила запис з посиланням на п.8 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі якого нормативного документу зроблено цей напис, якщо постанова про відкриття виконавчого провадження винесено тільки 26 січня 2017 року. Крім того, в звязку з чим державний виконавець вважає, що він повинен сплатити авансовий внесок. Ця вимога державного виконавця суперечить ст. 26 ч. 2 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішення про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З листопада 2016 року ніякі виконавчі дії не проводилися, державний виконавець Чорний Є.О. грубо порушив вимоги діючого законодавства і не виконав рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив задовольнити, пояснив, що він отримав виконавчий лист 28.11.2016р. та здав його до виконавчої служби 29 листопада 2016р. Йому пояснили, що він нічого не повинен платити, оскільки є дитиною війни, тому звільнений. Виконавчий лист було прийнято. Постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував.

Державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 надав до суду відзив на скаргу, в якому зазначає, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01.12.2016 року надійшов виконавчий лист № 206/5073/15-к від 28.11.2016 року, виданий Самарським районним судом міста Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Державним виконавцем Коледою І.Ю. 01.12.2016 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. ОСОБА_1 06.01.2017 повторно подано вищезазначений виконавчий документ на виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. У звязку з введеням в дію з 05.01.2017 року Автоматизованої системи виконавчого провадження, функціонування якої почалося лише наприкінці січня 2018 року, старшим державним виконавцем Чорним Є.О. 26.01.2017 року, керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої разом з вимогою щодо явки боржника до відділу направлено боржнику до виконання, стягувану до відома. Згідно відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України у боржника відсутні рахунки в банківських установах та джерела отримання доходів. Згідно результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Неодноразовими виходами державного виконавця за місцем проживання боржника перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив, що підтверджується актами державного виконавця. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Старшим державним виконавцем Чорним Є.О. 27.02.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, якою було розяснено право на повторне предявлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років, копія якою направлена стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа. До відділу 12.04.2018 року втретє надійшов виконавчий документ та старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

В судовому засіданні державний виконавець Чорний Є.О. просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки на разі стягував звернувся повторно до відділу виконавчої служби і відкрито виконавче провадження.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду

Отже, враховуючи, що боржник ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про судове засідання не зявився, то суд відповідно до вищевикладених вимог закону незалежно від причин неявки розглядає справу за його відсутності.

Так, вислухавши пояснення заявника, державного виконавця, дослідивши письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до змісту ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тому, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку та спосіб, встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такого ж висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2018 року справа № 520/17779/14-ц, провадження № 61-1082 св 17.

Встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 125 КК України. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На виконання вищезазначеного рішення суду Самарським районним судом м. Дніпропетровська 28 листопада 2016 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с.5).

27 лютого 2018 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки встановлено, що при перевірці майнового стану боржника, згідно відповіді «НАІС ДДАІ» МВС України за боржником не зареєстровано транспортних засобів. Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником нерухоме майно не зареєстровано. Згідно відповіді ДПСУ розрахункові рахунки за боржником не зареєстровані, відповідно відповіді ПФУ боржник не перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та не отримує пенсію. При здійсненні фактичної перевірки перебування боржника за адресою перевірити майновий стан боржника не виявилося можливим, про що було складено відповідний акт. Майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Накладений арешт на рухоме та нерухоме майно не знімався. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Розяснено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 27.02.2021 (а.с.4).

12 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся повторно до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою, в якій просить прийняти до виконання виконавчий лист виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 28.11.2016 року по справі № 206/5073/15-к (а.с.22).

16 квітня 2018 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 206/5073/15-ц виданого 328 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто с боржника виконавчий збір. Копію постанови направлено сторонам (а.с.23).

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

У відповідності до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що державний виконавець майже рік не вчиняв дій по виконавчому провадженню. Не повно було встановлено майновий стан боржника та інше майно на яке можливо звернути стягнення.

Державний виконавець зазначає, що ним було здійснено вихід за адресою проживання боржника для перевірки майнового стану, але двері ніхто не відчинив, тому перевірити майновий стан боржника не вдалося можливим. Проте до суду з поданням для вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника (ст. 439 ЦПК) державний виконавець не звертався.

Інших доказів суду надано не було, туму суд доходить висновку, що державним виконавцем було безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу не здійснивши всих заходів щодо розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Отже, суд доходить висновку, що вимоги заявника є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги заявника про зобов'язання державного виконавця виконати судове рішення про стягнення суми моральної шкоди у відповідності з ЗУ «Про виконавче провадження», то вона не підлягає задоволенню, оскільки це обов'язки виконавчої служби, передбачені чинним законодавством, а суд у разі встановлення обґрунтованості скарги лише визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Керуючись ст.ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261. 353, 447-453 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 53276793.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 лютого 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 53276793.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Сухоруков