ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/8548/17
Провадження № 22-ц/4820/131/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

з участю представника відповідачки ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судового засіданні цивільну справу №686/8548/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2018 року (суддя Логінова С.М., повне судове рішення складено 16 липня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5, звертаючись до суду із позовом зазначав, що 04.08.2016 року у м. Хмельницькому на перехресті вулиць Волочиської та Квітки Цісик за участю автомобіля «Mercedes-Benz» E200, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Suzuki», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 сталася ДТП, внаслідок якої, зокрема належному позивачу автомобілю спричинено механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року встановлено, що винуватцем ДТП була ОСОБА_7 і адміністративне провадження відносно ОСОБА_5 закрито у зв'язку із відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що йому в результаті ДТП завдано матеріального збитку на суму 207 205,10 грн., однак страхова компанія ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», страхувальником якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_7, не виплатила позивачу страхового відшкодування, тому така шкода має бути стягнута з відповідачки. У зв'язку із чим ОСОБА_5 просив суд стягнути з ОСОБА_7 на його користь 207 205,10 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 листопада 2017 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2018 року

поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди та призначено її до судового розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 111670 грн. 06 коп. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Апелянтка вказує, що суд безпідставно вважав, що її вина у вчиненні ДТП є доведеною, адже постанова Апеляційного суду Хмельницької області від 10.11.2016 року, на яку послався суд першої інстанції, як на підтвердження вини ОСОБА_7, не є доказом, який встановлює вину та неправомірність дій відповідачки. Крім того, судом першої інстанції не встановлено наявність третього учасника ДТП, не з'ясовано, яку матеріальну шкоду було завдано автомобілю позивача з вини апелянтки та невстановленої третьої особи, а також чи не призвели неправомірні дії ОСОБА_5 до ДТП. Апелянтка також вважає, що вона є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки її цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПРАТ «СТ «Іллічівське» і відповідно саме страхова компанія має бути відповідачем у справі. А тому, враховуючи недоведеність вини відповідачки, остання просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Позивач та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, хоча про день, місце і час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши позивача, його представника та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 04 серпня 2016 року у м. Хмельницькому на перехресті вулиць Волочиської та Квітки Цісик за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz» Е200, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Suzuki», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 відбулася ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль, власником якого є ОСОБА_5

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_5 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП. В мотивувальній частині зазначеної постанови Апеляційний суд Хмельницької області, оцінивши матеріали зазначеної адміністративної справи встановив, що вулиця Волочиська, по якій рухався ОСОБА_5 була головною дорогою перед іншими перехрещуваними з нею дорогами, в тому числі по відношенню до вулиці Квітки Цісик, яка зліва примикає до вулиці Волочиської і по відношенню до неї є другорядною дорогою. І, рухаючись по вул. Волочиській, як по головній дорозі, ОСОБА_5, відповідно до п. 1.10 Правил мав переваги, тобто право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху, в тому числі, які рухалися з вулиці Квітки Цісик у напрямку перехрестя для виїзду на вулицю Волочиську. Оскільки ширина проїзної частини вулиці Волочиської у місці зіткнення зазначених автомобілів 7,0 м., тобто ширина кожної смуги руху становить 3,5м. і, як вбачається із схеми ДТП, відстань від правого переднього колеса автомобіля, яким керувала ОСОБА_7 та правим краєм проїзної частини її смуги руху становить 2 м., тому, враховуючи ще і ширину автомобіля «Suzuki», під керуванням ОСОБА_7, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль під керуванням ОСОБА_7 знаходився на зустрічній смузі руху, де і відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_5 І зазначене свідчить про недотримання ОСОБА_7 визначених правилами дорожнього руху вимог, що стало наслідком здійснення наїзду на автомобіль під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту про визначення матеріального збитку з долученими фототаблицями №082/16 від 29.11.2016 року та ремонтної калькуляції №082/16 від 29.11.2016 року, у результаті вище наведеної ДТП належному ОСОБА_5 транспортному засобу марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком НОМЕР_1, було завдано матеріальний збиток на суму 207205,10 грн.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 014/18 ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz» Е200, номерний знак НОМЕР_1 станом на 04.08.2016 р. складала 200654,30 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mercedes-Benz» Е200, номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 04.08.2016 року, враховуючи пошкодження, зазначені у протоколі №082/16 огляду КТЗ від 30.08.2016 року становить 200654,30 грн. Вартість пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz» Е200, номерний знак НОМЕР_1 станом на 04.08.2016 року складає 88984,24 коп. (а.с.72-86).

Суд першої інстанції з врахуванням всіх доказів, наданих учасниками справи та їх представниками, матеріалів адміністративної справи прийшов до вірного висновку про наявність вини ОСОБА_7 у ДТП, що мало місце 04.08.2016 року, внаслідок чого автомобілю, власником якого є ОСОБА_5, спричинено механічні пошкодження.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7, оскільки був порушений порядок притягнення її до адміністративної відповідальності, її позбавлено права на захист, можливості надавати докази та задавати питання іншим учасникам справи є такими, що не заслуговують на увагу. Адже, суд першої інстанції з врахуванням усіх доказів та матеріалів адміністративної справи №1718 прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у зазначеному ДТП. Крім того, як вбачається із матеріалів цивільної справи та журналів судових засідань представником відповідача в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України (2004 року, чинного на час подання позову та на час розгляду справи до 15.12.2017 року) та в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень та спростування доказів, що надавалися позивачем та його представником. Будь - яких клопотань щодо проведення автотехнічної експертизи, щодо виклику працівників поліції, свідків ДТП стороною відповідача заявлено не було. Однак, представником відповідача заявлялося клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи щодо автомобіля «Mercedes-Benz» Е200 та витребування матеріалів адміністративної справи. Також, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_9 приймала участь у судових засіданнях як учасник справи та користувалася усіма правами та обов'язками на власний розсуд.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про стягнення матеріальної шкоди саме з відповідача ОСОБА_7 є помилковим, виходячи із наступного.

Встановлено, що ОСОБА_7 31.07.2016 року із ПРАТ «СТ «Іллічівське» було укладено договір про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу з лімітом відповідальності в розмірі 200000 грн. - за шкоду заподіяну життю та здоров'ю і 100000 грн. - за шкоду, заподіяну майну, що підтверджується полісом №АІ/9650534 від 31.07.2016 року строком дії до 31.07.2017 року, який був чинний на час ДТП 04.08.2016 року (а.с.123).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову сумі (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов'язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності - стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди.

Судовою колегією встановлено, що позивачем в порушення вимог ст. 79 та ст. 80 ЦПК України не надано суду допустимих та достатніх доказів на підтвердження його звернення до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» з вимогою виплати страхового відшкодування та наявності відмови ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на здійснення такої виплати; ОСОБА_5 відразу пред'явлено вимогу до особи відповідальної за шкоду, а саме ОСОБА_7, тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Зазначене узгоджується із висновком Великої палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18.

А тому доводи апеляційної скарги в частині порушення судом норм процесуального права щодо незалучення до участі в справі ПрАТ «СТ «Іллічівське» та стягнення шкоди із страхувальника в повному обсязі є такими, що ґрунтуються на законі.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1675,05 грн., сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та підтверджується квитанцією №4102-0454-7998-3534 від 29.08.2018 року.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) на користь ОСОБА_7 (місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6) 1675 (одну тисячу шістсот сімдесят п'ять) грн. 05 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Судді:

(підпис) А.П. Корніюк (підпис) І.В. Пєнта (підпис) О.І.Талалай Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк