Провадження № 2/161/3837/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Луцької міської ради Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Свій позов мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла їх бабуся - ОСОБА_5, спадщину після її смерті - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 фактично прийняв син спадкодавця ОСОБА_6, оскільки на час її відкриття постійно проживав із спадкодавцем, однак не оформив своїх спадкових прав належним чином.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку 600 кв.м. та на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2

Вказують, що є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_6, спадщину прийняли, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рішенням Ковельського окружного суду Волинської області від 03 вересня 1992 року позбавлено материнських прав ОСОБА_7 щодо синів ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2004 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_6 щодо синів ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Постановою приватного нотаріуса Ариванюк Т.О. від 21.08.2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Враховуючи вищенаведене, просять визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їх батька - ОСОБА_6, а саме: по ? частки житлового будинку із господарським будівлями і спорудами, земельної ділянки загальною площею 600 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні зменшив позовні вимоги, зокрема просив визнати за позивачами право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їх батька - ОСОБА_9, а саме по ? житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2

Від представник відповідача Луцької міської ради Іщика В.А. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Та обставина, що ОСОБА_5 належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 стверджується копією акту державного приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15 жовтня 1970 року, копією інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_2

Відповідно до копії з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Волинської обласної Ради депутатів трудящих від 12 червня 1959 року №594 про поширення смуги міста Луцька та підпорядкування деяких населених пунктів Волинської області, Вересневу селищну раду підпорядковано Луцькій міській раді депутатів трудящих.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син - ОСОБА_6 у порядку встановленому ст.1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно проживав із спадкодавцем, однак не оформив своїх спадкових прав належним чином.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, відповідно як діти спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_2, з яких вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_9, матір'ю - ОСОБА_7 (а.с. 20).

Рішенням Ковельського окружного суду Волинської області від 03 вересня 1992 року позбавлено материнських прав ОСОБА_7 щодо синів ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 20).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2004 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_6 відносно синів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 29 березня 2002 року № 134 вирішено закріпити за неповнолітніми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавленими батьківської опіки, належну їм житлову площу за адресою: АДРЕСА_3

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 немає. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3в свою чергу, прийняли спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_9, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в АДРЕСА_4 (а.с. 34-36) .

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за АДРЕСА_5 після померлого ОСОБА_6 у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано звернутися в суд.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2, по ? частині кожному.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346,1216,1217,1222, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька - ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а саме на ? житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька - ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а саме на ? житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: Луцька міська рада (місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 19 м. Луцьк; );

Дата складення повного тексту рішення 07 грудня 2018 року

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк