Справа №345/904/18
Провадження № 2/345/660/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 до 30.07.2002 року. 01.09.1999 року в них народилася дочка ОСОБА_3. Оскільки відповідач добровільно приймати участі в утриманні дитини не хотів, то позивач вимушена була звертатися до суду із позовом про стягнення аліментів. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21.09.2009 року постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

01.09.2017 року стягнення аліментів припинилося у звязку із досягненням дочкою повноліття. У жовтні 2017 року дочка ОСОБА_3 вступила на навчання до Празької танцювальної консерваторії й середньої професійної школи на денну форму навчання. Позивач зазначає, що оскільки дочка навчається на денній формі навчання, то працевлаштуватись вона не має змоги. Окрім цього навчається на платній формі навчання і кошти за навчання позивач сплачує виключно сама. Позивачу важко одній утримувати дочку, оскільки на її утриманні є ще одна неповнолітня дитина від другого шлюбу. Крім того дочка ОСОБА_3 хворіє з дитинства на цукровий діабет І типу (важка форма), а тому додатково потребує коштів на лікування. Тому представник позивача просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, на період навчання, але не довше, як до 01.09.2022 року.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, згідно якого вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з дитинства, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1452,00 грн. З дитинства ОСОБА_2 хворіє цукровим діабетом І типу, важка форма. Крім того відповідач має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, а саме сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, представник відповідача вказує, що розмір доходу відповідача ОСОБА_2 менший, ніж позовна вимога про стягнення аліментів у звязку із продовженням навчання. А тому вважає, що ОСОБА_2 не має реальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Таким чином, просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог.

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 30.07.2002 року шлюб між ними розірвано (а.с.5). Із свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що її батьком є ОСОБА_2 (а.с.6).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.09.2009 року було постановлено стягувати з відповідача на корить позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення повноліття дитини (а.с.7).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в ТзОВ «Празька танцювальна консерваторія й середня професійна школа» за напрямом підготовки «Косметичні послуги», термін навчання 4 роки (а.с.9, 38-45). При цьому ОСОБА_3 навчається на платній формі навчання, вартість навчання складає 20 000,00 (двадцять тисяч) чеських крон на рік (а.с.44-45).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України).

За таких обставин при визначення розміру аліментів суд враховує стан здоровя відповідача (а.с.51-55), те, що являється інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с.33, 58-59), наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34,35). Покликання відповідача на неможливість ним надавати допомогу на утримання дочки ОСОБА_6, з огляду на розмір отримуваної ним допомоги у звязку із інвалідністю (а.с.50) суд розцінює критично. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що сини відповідача народилися в Італійській Республіці, що свідчить про те, що відповідач протягом тривалого часу проживав і, відповідно, отримував дохід за межами України.

Також суд враховує стан здоровя дочки ОСОБА_3 (а.с.11,12), вартість навчання у ТзОВ «Празька танцювальна консерваторія й середня професійна школа» (а.с.45), наявність на утриманні в позивача неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., що буде достатнім для задоволення особистих життєвих потреб дочки ОСОБА_6.

На підставі викладеного, керуючись ст.180-184, 199-200 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, непрацюючого на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання, починаючи з 07.03.2018 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дочкою 23-річного віку, а саме до 01.09.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: