ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 731/25/18

Головуючий у першій інстанції - Савенко А.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/37/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області у складі судді Савенка А.І. від 24 травня 2018 року (повний текст рішення складений 24 травня 2018 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (з 21.05.2018 назву змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором б/н від 19.11.2013 року в сумі 12401 грн. 41 коп., з яких: 227,66 грн. - заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 566,73 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість станом на 27 грудня 2017 року за кредитним договором б/н від 19.11.2013 року, з якої 227,66 грн. - заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 421,73 грн. - 5% від суми заборгованості, а також 1329,43 грн. судового збору. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги його посилання на втрату ним на початку 2015 року кредитної картки. Навіть якщо припустити наявність у нього заборгованості по кредиту в сумі 227 грн. 66 коп., то загальний розмір заборгованості мав би розраховуватися до дати блокування карти, а не на 27.12.2017 року, як зробив позивач.

Також ОСОБА_2 звертає увагу апеляційного суду на несправедливу не співмірність стягнутих сум, коли за наявності заборгованості по тілу кредиту 227 грн. 66 коп. проценти та штраф становлять 9128 грн. 75 коп. Банк протягом тривалого часу жодним чином не повідомляв його про наявність заборгованості, чим свідомо діяв недобросовісно та несправедливо щодо нього як споживача, бажаючи настання найбільш жорстких для нього обов'язків.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що відмовляючи в задоволенні його заяви про застосування спливу позовної давності, суд не врахував положення ст. 258 ЦК України, відповідно до якої спеціальна позовна давність в один рік застосовується, в тому числі, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В даному випадку це штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 421 грн.73 коп. - 5% від суми заборгованості. Відмовляючи в застосуванні спливу позовної давності щодо вимог про стягнення 227 грн. 66 коп. заборгованості за кредитом та 8207 грн. 02 коп. процентів за користування ним, суд першої інстанції, на думку ОСОБА_2, дійшов помилкового висновку про початок перебігу трирічного строку позовної давності з 25.01.2015. з наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитом існувала і до 25.01.2015.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Банк зазначає, що ОСОБА_2 не звертався з пропозиціями про внесення змін до кредитного договору, що свідчить про його згоду з усіма умовами цього договору. Фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманих 19.11.2013 та 09.12.2013 (перевипущена в зв'язку з втратою попередньої) кредитних карток підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2, що є належним доказом наявної заборгованості по кредиту.

Крім того, Банк вказує на відсутність у них даних про звернення відповідача з заявами про блокування картки/карток у зв'язку з їх викраденням третіми особами. Крім того, блокування карткового рахунку (навіть якщо б це мало місце) у відповідності до умов договору та вимог закону не є підставою для звільнення позичальника від виконання зобов'язань за кредитним договором та/або припинення нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Щодо посилання ОСОБА_2 на сплив строку позовної давності Банк зазначає, що з виписки про рух коштів по кредитній картці вбачається, що на кредитний рахунок відповідача протягом 2013-2015 років надходили грошові кошти (останні надходження відбулися в березні та червні 2015 року) на погашення заборгованості за кредитним договором шляхом самостійного внесення відповідачем грошових коштів на картковий рахунок та шляхом договірного списання коштів з дебетного рахунку відповідача, що вказує на переривання перебігу строків позовної давності. Отже, з врахуванням строку дії отриманої відповідачем кредитної картки до серпня 2017 року, останніх здійснених платежів на погашення заборгованості в березні та червні 2015 року, Банком не пропущені строки позовної давності при зверненні до суду з позовом. Щодо вимог про стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової), то його нарахування проведено Банком в грудні 2017 року при складанні розрахунку заборгованості для звернення до суду, а тому строки позовної давності до даної вимоги також не пропущені.

Оскільки ціна позову в даній справі (12401 грн. 41 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що станом на 2018 рік становить 176200 грн.), справа не належить до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а тому, відповідно до приписів ч.1 ст. 369 ЦПК, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією апеляційної скарги вручено 14 вересня 2018 року, відповідачу ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження в справі, яка направлялася на його адресу Апеляційним судом Чернігівської області, вручено 05 жовтня 2018, а повторно направлену Чернігівським апеляційним судом копію ухвали про відкриття провадження в справі вручено 18 жовтня 2018 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи розписками про вручення поштових повідомлень (а.с.145, 151, 166).

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині визначення розміру процентів за кредитним договором і штрафу, враховуючи таке.

По справі встановлено, що 19.11.2013 між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір про надання банківських послуг № б/н, за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві (а.с.6) підтвердив, що ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-31), а також Тарифами Банку (а.с.7), які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, та підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити (зменшити або збільшити).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/tefrms/pages/70/), складає між ним та Банком договір. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання батьківських послуг, які є частиною договору, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Умови надання кредиту викладені у витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Так, по картці "Універсальна "Голд" пільговий період становив до 55 днів, базова % ставка в місяць 2,5%, з 01.04.2013 - 2,3 %, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 - 2,7%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 - 3,5%. Обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості, (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). З 01.04.2013 членський внесок за участь в Голд Клубі - 20 грн./міс. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та або процентів 0,233% від суми загальної заборгованості (за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; 0,233% від суми загальної заборгованості (за кожен день прострочення кредиту) +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 1000 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. (а.с.7).

Пунктом 1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Проте, відповідно до пункту 2.1.1.2.1. Умов і правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк видає Клієнту Карту, яка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки (пункт 2.1.1.2.11. Умов …).

Після закінчення строку дії відповідна карта продовжується Банком на новий строк шляхом надання Клієнту Карти з новим строком дії, по зверненню Клієнта до Банку, згідно діючих тарифів (пункт 2.1.1.2.12. Умов …).

Відповідно до пункту 2.11.12.5 Умов …, строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту - у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

На підставі укладеного Договору №б/н ОСОБА_2 19.11.2013 року була видана кредитна карта НОМЕР_2 терміном дії до липня 2017 року та 09.12.2013 року кредитна картка НОМЕР_3, термін дії якої до серпня 2017 року (перевипущена в зв'язку з втратою попередньої) (а.с.114).

Фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманих 19.11.2013 та 09.12.2013 (перевипущена в зв'язку з втратою попередньої) кредитних карток підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2, що є первинним банківським документом та є належним та допустимим доказом по справі.

За розрахунком Банку, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за Договором, станом на 27 грудня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 12401 грн. 41 коп., з яких: 227,66 грн. - заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 566,73 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Частково задовольняючи позов, місцевий суд визнав доведеним факт належного виконання позивачем та порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором №б/н від 19.11.2013.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо недоведеності посилань відповідача на втрату ним кредитної картки внаслідок її крадіжки як на причину невиконання своїх фінансових зобов'язань, оскільки ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини та вчинення ним відповідних дій, передбачених у таких випадках Умовами і правилами надання банківських послуг, та звернення з відповідною заявою до правоохоронних органів. У відзиві на апеляційну скаргу Банк зазначає про відсутність дані про звернення ОСОБА_2 з заявами про блокування картки/карток у зв'язку з їх викраденням третіми особами.

Крім того, слід врахувати, що ОСОБА_2 не вказує точної дати викрадення у нього кредитної картки, зазначає що це сталося у 2015 році, тоді як заборгованість за кредитом, яка стягнута судом, утворилася в 2014 році, а в 2015 році з кредитки знімались кошти лише 02.01.2015 у супермаркеті - 13,50 грн., і 17.03.2015 у банкоматі - 107,00 грн., після чого зняття грошових коштів не зафіксоване, що підтверджується випискою по кредитному рахунку (а.с.101-113). За таких обставин навіть блокування карткового рахунку у відповідності до умов договору та вимог закону не є підставою для звільнення позичальника від виконання зобов'язань за кредитним договором та/або припинення нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_2 в частині заборгованості за кредитом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сума заборгованості за тілом кредиту - 227 грн. 66 коп. - є вірною, та підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по картковим рахункам. Суд критично поставився до заперечень відповідача в частині невідповідності цієї суми розміру встановленого кредитного ліміту, оскільки відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт був змінюваний.

Щодо нарахування процентів та зміни розміру процентної ставки по кредитному договору, місцевий суд зазначив, що виписка по картковому рахунку містить в собі інформацію про зміну розміру відсоткової ставки, і той факт, що відповідач користувався, зокрема, послугою "Приват 24" та взяв на себе зобов'язання щомісячно ознайомлюватись із випискою по рахунку, дають підстави вважати, що зміна відсоткової ставки відбулась правомірно і відповідач не заявляв про незгоду з такими умовами. В зазначеній частині висновки місцевого суду ґрунтуються на положеннях умов кредитування та наявних у справі належних та допустимих доказах.

Суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що позов в частині вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісію не підлягає задоволенню, оскільки підстави для застосування цивільно-правової відповідальності щодо нарахування пені та штрафу по даному кредитному договору є тотожними - порушення боржником строків виконання грошового зобов'язання, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Тому, виходячи з засад розумності та справедливості, з врахуванням вимог закону та обставин справи, суд задовольнив позов у частині стягнення штрафу згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 421,73 грн. - 5% від суми заборгованості ((227,66+8207,02)х5%), та відмовив у стягненні пені та комісії.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування наслідків спливу позовної давності, суд першої інстанції вірно зазначив, що за умовами Договору погашення кредиту ОСОБА_2 мав здійснювати частинами до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним, а тому початок позовної давності для стягнення платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки, яким є серпень 2017 року. Відповідач скористався кредитними коштами та допустив порушення своїх зобов'язань у січні 2015 року, тобто лише з 25 січня 2015 року Банку стало відомо про несплату чергового платежу, а з позовом до суду Банк звернувся 23 січня 2018 року, тобто скористався своїм правом на захист з додержанням строку позовної давності. Крім того строк позовної давності переривався вчиненням ОСОБА_2 дій, які свідчать про визнання ним боргу, а саме: 12.03.2015 та 18.03.2015 картковий рахунок був поповнений через термінал самообслуговування і банкомат.

З такими висновками місцевого суду частково (крім періоду, за який нараховані проценти за користування кредитом та розміру штрафу) погоджується апеляційний суд, оскільки вони відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, фактичним обставинам справи та дослідженим доказам.

Висновок суду першої інстанції про те, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 8207,02 грн., які нараховані станом на 27.12.2017, не в повній мірі відповідає нормам матеріального права, встановленим по справі фактичним обставинам та умовам кредитування, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі розстрочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18).

Оскільки умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, а строк погашення кредиту у повному обсязі погодили не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, проценти належить стягувати не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, тобто не пізніше 31 серпня 2017 року.

Розмір процентів на прострочену та поточну заборгованість за кредитом (разом) станом на 31 серпня 2017 року складав 5596,59 грн., що підтверджується розрахунком банку (а.с.4-5).

Отже, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає зменшенню з 8207,02 грн. до 5596,59 грн.

Оскільки штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.7), процентна складова штрафу підлягає перерахунку.

Враховуючи, що сума заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів складається з 227,66 грн. заборгованості за кредитним лімітом та 5596,59 грн. заборгованості за процентами, що дорівнює 5824,25 грн., штраф у розмірі 5% від суми заборгованості складе 291,21 грн.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» належить стягнути заборгованість за кредитом станом на 31 серпня 20017 року, яка складається із:

- 227,66 грн. заборгованості за кредитом;

- 5596,59 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом;

- 500 грн. - штрафу (фіксована частина),

- 291,21 грн. - штраф у розмірі 5% від суми заборгованості,

а всього належить стягнути 6615,49 грн.

Оскільки позов був заявлений на загальну суму 12401,41 грн., а задоволений на 6615,49 грн., що складає 53,34 % від ціни заявленого позову, з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» належить стягнути судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 939,85 грн. - пропорційно задоволених позовних вимог (53,34 % від 1762 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково - розмір стягнення зменшено з 9356,41 грн. до 6615,49 грн., тобто на 2740,92 грн., що складає 29,3 %, належить стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 29,2 % від 2643 грн. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, що складає 774,40 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольниити частково.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини вказаного судового рішення у наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ) заборгованість станом на 31 серпня 2017 року за кредитним договором б/н від 19.11.2013 року, з якої:

- 227,66 грн. заборгованість за кредитом;

- 5596,59 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 500 грн. - штрафу (фіксована частина),

- 291,21 грн. - штраф у розмірі 5% від суми заборгованості,

а всього 6615,49 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 939,85 грн. судового збору».

В іншій частині рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) 774,40 грн. в повернення судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: