Житомирський апеляційний суд
Справа №290/731/18 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на ухвалу судді Романівського районного суду Житомирської області, постановлену суддею Бабичем С.В. 23 серпня 2018 року у смт. Романів,

у справі №290/731/18 по матеріалам позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №б/н від 01.11.2010, просило стягнути з останньої заборгованість станом на 17.06.2018 в сумі 28924,70 грн.

Ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2018 року позовну заяву Банку визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області від 24.07.2018 позовну заяву Банку залишено без руху для надання позивачем обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором, оскільки суд вважав доданий до позовної заяви розрахунок недостатньо конкретизованим та таким, що унеможливлює визначення дійсного розміру цієї заборгованості.

На виконання вимог зазначеної ухвали, 16.08.2018 представником Банку подано заяву, у якій зазначено про складення розрахунків через програмний комплекс Банку та неможливість подати більш детальний розрахунок заборгованості з технічних причин.

Постановляючи ухвалу від 23.08.2018 про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, суддя виходив з того, що Банк не усунув зазначених в ухвалі від 24.07.2018 недоліків позовної заяви.

Такий висновок судді суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки недоведеність заявлених вимог, відсутність доказів не можуть бути підставами для залишення позовної заяви без руху та її повернення позивачу, а може бути лише підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику, оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Романівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 21 листопада 2018 року.