Провадження № 2/185/1078/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у м. Павлограді міськрайонного управління у ОСОБА_5, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним та скасування державного акту на землю,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у м. Павлограді міськрайонного управління у ОСОБА_5, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним та скасування державного акту на землю, в якій просила суд визнати неправомірним та скасувати п. 36 рішення ОСОБА_5 міської ради № 28-3/УІ про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою за вказаною адресою; визнати неправомірним та скасувати п. 5 додатку рішення ОСОБА_5 міської ради від 14.06.2011 року № 204-8/УІ; визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯК № 649591, площею 0,1000 га, виданий на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 14.02.2012 року за № 00336, кадастровий номер земельної ділянки :03:024:0504; поновити строки позовної давності для звернення до суду.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона отримала у спадщину після померлого 18 січня 2015 року її чоловіка ОСОБА_6 земельні ділянки, розташовані за адресою: вулиця ОСОБА_7 (колишня вулиця Котовського), 106 у м. Павлограді, Дніпропетровської області, а саме, земельні ділянки загальною площею 0,0614 га, яку передано для ведення особистого селянського господарства та загальною площею 0,1 га, яку передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідно до свідоцтв про право на спадщину на обовязкову частку від 06.04.2017 року посвідчених державним нотаріусом Першої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори у Дніпропетровської області та зареєстрованих у реєстрі за №№ 2-2086, 2-408.

За життя її чоловіку ОСОБА_6 05.11.1976 року на підставі рішення ОСОБА_5 міськвиконкому, як члену колгоспу імені Дзержинського було виділено земельну ділянку площею в розмірі 0,27 га по провулку Бригадному, 26 у м. Павлограді, згодом адреса земельної ділянки змінилась на вул. Котовського, 106.

У 1998 році ОСОБА_6 надав частину своєї земельної ділянки площею 0,1 га відповідачу в тимчасове користування, який потім став вчиняти заходи відносно зазначеної земельної ділянки для відповідного оформлення права власності про, що було ухвалене відповідне рішення № 408 від 28.05.1998 року Виконкому ОСОБА_5 міської ради народних депутатів.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.02.2013 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради, третя особа ОСОБА_3, про визнання неправомірним та скасування рішення про надання земельної ділянки були задоволені. Визнані неправомірними та скасовані п.п.1, 1.2 рішення № 408 від 28.05.1998 року Виконкому ОСОБА_5 міської ради народних депутатів в частині надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку згідно з типовим проектом громадянину ОСОБА_3, склад сімї три чоловіка, земельну ділянку площею 0,1 га по провулку Бригадному 106а за рахунок вилучення земельної ділянки у ОСОБА_6, який мешкає у м. Павлограді по вулиці Котовського, 106.

Проте, в подальшому було прийнято рішення № 28-3/УІ (п. 36 додатку до вказаного рішення) від 21.12.2010 року ОСОБА_5 міської ради про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою за вказаною адресою та рішення ОСОБА_5 міської ради від 14.06.2011 року № 204-8/УІ (п. 5 додатку до цього рішення) щодо надання земельної ділянки ОСОБА_3 загальною площею 0,1000 га, розташованої по пров. Бригадний, 106а в м. Павлограді для будівництва і обслуговування житлового будинку у власність, а також виданий державний акт серії ЯК № 649591 на земельну ділянку площею 0,1000 га на імя ОСОБА_3, всупереч інтересам ОСОБА_6, що порушує і її права, як спадкоємиці частин земельних ділянок, які належали її чоловіку.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги на підставах і доводах викладених у позові, просили їх задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, представник відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі на тих підставах, що будь-які відносини з приводу володіння та користування земельною ділянкою, яка належить відповідачу на праві власності між сторонами відсутні, а тому відповідач не наділена правом вимоги до відповідача на тих підставах, якими обґрунтований позов, а також просили застосувати строки позовної давності, надав відповідний відзив на позов.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради в судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу за його відсутності, покладаючись у вирішенні спору на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, причини не явки суду не відомі.

Суд, вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримала у спадщину після померлого 18 січня 2015 року її чоловіка ОСОБА_6 земельні ділянки, розташовані за адресою: вулиця ОСОБА_7 (колишня вулиця Котовського), 106 у м. Павлограді, Дніпропетровської області, а саме, земельні ділянки загальною площею 0,0614 га, яку передано для ведення особистого селянського господарства та загальною площею 0,1 га, яку передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідно до свідоцтв про право на спадщину на обовязкову частку від 06.04.2017 року посвідчених державним нотаріусом Першої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори у Дніпропетровської області та зареєстрованих у реєстрі за №№ 2-2086, 2-408.

Із листа № 55 від 12.03.2018 року ОСОБА_5 міської ради про розгляд заяви ОСОБА_1 вбачається, що згідно публічної кадастрової карти України земельна ділянка , яка розташована за адресою: вул. Котовського (існуюча назва ОСОБА_7), 106, кадастровий номер :03:024:0569, призначена для ведення особистого селянського господарства, межує з земельною ділянкою, розташованою по провулку Бригадний, 106а, на яку 14.02.2012 року за № 00336 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 та виданий державний акт серії ЯК № 649591 на земельну ділянку площею 0,1000 га.

Крім того судом встановлено, що раніше між нині померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 міською радою Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_3 існував спір.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.02.2013 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради, третя особа ОСОБА_3, про визнання неправомірним та скасування рішення про надання земельної ділянки були задоволені. Визнані неправомірними та скасовані п.п.1, 1.2 рішення № 408 від 28.05.1998 року Виконкому ОСОБА_5 міської ради народних депутатів в частині надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку згідно з типовим проектом громадянину ОСОБА_3, склад сімї три чоловіка, земельну ділянку площею 0,1 га по провулку Бригадному 106а за рахунок вилучення земельної ділянки у ОСОБА_6, який мешкає у м. Павлограді по вулиці Котовського, 106.

Проте, інші рішення ОСОБА_5 міської ради Дніпропетровської області, а саме рішення № 28-3/УІ (п. 36 додатку до вказаного рішення) від 21.12.2010 року ОСОБА_5 міської ради про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою за вказаною адресою та рішення ОСОБА_5 міської ради від 14.06.2011 року № 204-8-УІ (п. 5 додатку до цього рішення) щодо надання земельної ділянки ОСОБА_3 загальною площею 0,1000 га, розташованої по пров. Бригадний, 106а в м. Павлограді для будівництва і обслуговування житлового будинку у власність та видача державного акту серії ЯК № 649591 на земельну ділянку площею 0,1000 га на імя ОСОБА_3, за життя ОСОБА_6 не оскаржувались, а тому той факт, що дії вищевказаних рішень та державного акту на землю порушували права та інтереси ОСОБА_6 є припущенням, а також не можуть зачіпати права спадкоємців, так як до них зазначені права не переходять.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушень невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України.

За теоретичним визначенням, позов це правова вимога, з визначенням передбаченого законом способу цивільного захисту, до відповідача з приводу порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а належними сторонами в цивільному процесі є особа, якій належить право вимоги позивач та особа, яка повинна відповідати за позовом відповідач.

З вищенаведеного вбачається, що позивач є спадкоємицею майна після смерті її чоловіка ОСОБА_6 з 2016 року, а тому наділена правом захисту свого права щодо володіння та користування успадкованими земельними ділянками, з встановленням відповідних меж, саме з часу такого володіння та користування, що свідчить про відсутність спірних правовідносин між позивачем та відповідачем.

З огляду на викладене вважаю, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у м. Павлограді міськрайонного управління у ОСОБА_5, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним та скасування державного акту на землю слід відмовити в повному обсязі по суті заявлених вимог, без вирішення питання щодо поновлення строку позовної давності для звернення до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у м. Павлограді міськрайонного управління у ОСОБА_5, Юр'ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірними та скасування пунктів рішень, визнання недійсним та скасування державного акту на землю - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко