Справа № 182/7515/17
Провадження № 2/0182/119/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

за участю секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополь Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 09.04.2013 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. ОСОБА_2 мешкає на території Російської Федерації, матеріальної допомоги синові не надає. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні. З урахуванням того, що відповідач має обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється, позивач вимушена звертатися до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подачі позову і до досягнення сином повноліття.

У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає (а.с.29).

Відповідач із позовом ознайомлений. Згідно пояснень, які були надані ним 05.06.2018 року Камишинському міському суду Волгоградської області Російської Федерації у порядку виконання доручення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, позовні вимоги визнає, проти розгляду справи за його відсутності у Нікопольському міськрайонному суді не заперечує (а.с. 21-24).

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі передбачено ст. 184 СК України, де зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом, з 09.04.2013 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-14).

На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні (а.с.15). ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісяця.

Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється.

За таких обставин суд вважає доцільним стягнути аліменти в примусовому порядку.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 179-182 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Російської Федерації, уродженця м. Джамбул Республіки Казахстан, аліменти на користь дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1) у сумі 2000,00 (дві тисячі) грн. щомісяця, з подальшою індексацією згідно закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров