РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Позовну заяву мотивує тим, що Залізничний районний суд м. Львова 06.06.2013 року видав судовий наказ у справі №462/3509/13-ц про стягнення з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в сумі 60497 грн.

У вищевказаній справі 18.06.2013 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП №38464622. У зв'язку із виконанням вищевказаного рішення суду із затримкою, що призвело до інфляційних витрат та зниженням купівленої спроможності гривні, просить позов задоволити в сумі 156 800 грн.

10 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, який мотивований тим, що ОСОБА_1 не мала права звертатися в суд із таким позовом оскільки між нею та ТОВ «Львівські автобусні заводи» не існувало жодних трудових правовідносин. ОСОБА_2 є померлою особою та за його життя позивачка не зверталася до суду.

Крім того, відповідач зазначає про те, що сплив строк позовної давності, а саме 3 місяці згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року справа №4-рп/2012, для звернення до суду. Померла особа звільнена з ТОВ «Львівські автобусні заводи» 04.04.2013 року. Позовна заява подана 21.03.2018 року.

Крім того позивачка із вищевказаним позовом зверталася до Залізничного районного суду м. Львова.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог позивача.

В судовому засіданні позивачка надала пояснення аналогічно викладені у позовній заяві, просила таку задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічно викладені як відзиві. Просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Судом встановлено, 30 квітня 2013 року Залізничним районним судом м. Львова у справі №465/3509/13-ц видано судовий наказ про стягнення з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 60 497 грн. 02 коп.

Постановою від 18.06.2013 року відкрито виконавче провадження по вищевказаній справі.

10.11.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у справі про стягнення з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 60 497 грн. 02 коп.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах із ТзОВ «Львівські автобусні заводи», крім того відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 пропущено строк позовної давності.

Враховуючи, що позов подано з порушенням строків позовної давності, обставини, через які позовна давність пропущена позивачем не наведені та не доведені, суд не вбачає підстав для захисту порушеного права позивача, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.12,13,80,89,258,259, 263-265,268,280- 282 ЦПК України ,суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м. Львова до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.