Справа №442/7955/16-ц
Провадження №2/442/128/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року

Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 12 червня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем. Їхній шлюб був зареєстрований відділом РАГСу Дрогобицького міськвиконкому. У шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після укладення шлюбу вона з відповідачем проживала в будинку її батьків. Відносини між нею і відповідачем були добрими до 2006 року, тобто до того часу поки відповідач не відкрив свій приватний стоматологічний кабінет. Вони разом займалися вихованням дітей, спільно вирішували необхідні сімейні питання, разом проводили вільний час та відпочинок з дітьми. Починаючи з серпня 2006 року їхні взаємовідносини почали погіршуватись, між ними виникали конфліктні ситуації, причиною яких було те, що відповідач почав зневажати сімєю, не приділяв уваги дітям, це було пов»язано з його робото. В звязку з цим шлюб з її ініціативи рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 12 червня 2015 року був розірваний. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та відповідачем в одному будинку. Вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов»язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. З січня місяця 2016 року відповідач почав ухилятися від виховання та матеріального забезпечення дітей. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги своєї довірительки, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі. Крім того зазначив, що вони визнають той факт, що батько займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей, однак в невному обсязі, він не сплачує комунальні послуги.

В судовому засіданні відповідач заявлені вимоги не визнав та суду пояснив, що він після розірвання шлюбу із позивачем і надалі продовжує проживати в одному будинку по вул.Костляревського,49 в м.Дрогобичі. Його колишня дружина на даний час перебуває за кордоном, а він піклується про своїх синів, забезпечує їх матеріально та займається їх вихованням. Крім того зазначив, що він їздить із своїми дітьми на оздоблення на море, сплачує всі необхідні витрати, що стосуються своїх неповнолітній дітей, що підтверджується копіями чеків та квитанцій, долучених до матеріалів справи. Крім того вказав, що бере участь і у виховному процесі свої дітей, забезпечує всім необхідним для навчального процесу. Зазначив, що фінансує навчання старшого сина ОСОБА_7 в Івано-Франківському медичному університеті на стоматологічному факультеті. Відносно сплати комунальних послуг за користування будинком, всі витрати взяв на себе батько позивачки добровільно. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що являється батьком позивачки ОСОБА_3 Він мешкає разом із своєю дружиною та онуками в будинку по вул.Котляревського,49 в м.Дрогобичі, Львівської області. Підтвердив той факт, що його донька ОСОБА_3 на даний час перебуває за кордоном. Його колишній зять відповідач по справі ОСОБА_2 проживає разом із дітьми у будинкупо вул.Котляревського,49 в м.Дрогобичі, Львівської області. Відповідач утримує своїх дітей, бо це його діти, займається їй вихованням, купляє одяг та продукти харчування, але не в повній мірі, оскільки за утримання будинку, включаючи комунальні послуги він сплачує один, оскільки його дружина ніде не працює. Комунальні послуги за утримання будинку відповідач не сплачує.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. з таких міркувань.

Частиною другою статті 51 Основного Закону - Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року №2947-14 (надалі СК України) чітко врегульовані правовідносини між батьками на утримання дітей, як звісно, згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо повнолітні діти продовжують навчання, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Як вбачається із копії долучених доказів по справі, зокрема копій фіксальних чеків, квитків та фотографій, тощо, підтверджуюється факт того, що відповідач ОСОБА_2 не ухиляється від виконання свої батьківських обов»язків, оскільки отримання аліментів на дитину одного із подружжя, не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Не спорюється в судовому засіданні той факт, що відповідач проживає разом зі своїми дітьми, що підтверджується відповідним Актом від 2017р., матеріально утримує їх, що не заперечив і свідок ОСОБА_8, допитаний в судовому засіданні, крім того бере активну участь у повсякденному вихованні своїх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, приймає участь у виховному процесі, що підтверджується довідкою від 01.03.2017р., виданою Дрогобицькою спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №2, тощо.

Що стосується питання представника позивача ОСОБА_1 вимог стосовно оплати комунальних послуг за користування спільним житловим приміщенням, що на думку останнього є вагомою підставою для задоволення позову, суд вважає, що посилання представника позивача на цю обставину, не являється предметом позову і прямо не стосується заявлених вимог про стягнення аліментів, а є іншим способом захисту порушених прав та свобод.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України суд,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду

Головуюча-суддя ______________