Справа № 303/4973/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 квітня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Кондора Р.Ю., Джуга С.Д.

з участю секретаря судового засідання: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду ухваленого 11 жовтня 2017 року головуючим суддею Котубей І.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

встановила:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі до 19.04.2011 року, від якого у них народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.

Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.04.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 350 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На даний час сума сплачуваних відповідачем аліментів не є достатньою для забезпечення сину належного життєвого рівня. У звязку з цим, просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., щомісячно.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.10.2017 року даний позов задоволено. Збільшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення ними повноліття. Вирішено питання щодо судових витрат.

ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24.01.2018 року, така залишена без задоволення.

Заперечуючи законність та обґрунтованість заочного рішення суду, ОСОБА_2 звернувся в апеляційний суд із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити та стягувати з нього аліменти в розмірі по 900 грн. на дитину. В обґрунтування скарги вказує на те, що позивачем не доведено належними доказами факти на які вона посилається у позові щодо зміни розміру аліментів. Разом з тим він згоден сплачувати аліменти в розмірі по 900 грн..

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.04.2011 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано та з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття (а.с. 3-4).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №134382 від 10.03.2016 року ОСОБА_5 змінила прізвище на «Кошель».

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Та в ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У той же час, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ч. 2 цієї статті СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

А ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Тобто, саме на батьках дитини лежить обов?язок забезпечувати дитину фінансово, тим самим створивши їй умови для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту скарги вбачається, що відповідач згідний сплачувати на утримання сина суму в розмірі 900,00 грн., щомісяця. В скарзі ОСОБА_2 не зазначає, що він не працює, а лише посилається на те, що з ним проживає непрацездатна мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 про яку повинен також піклуватись.

Аналізуючи дані доводи ОСОБА_2, колегія суддів зазначає, що останній отримує доходи, але про розмір таких суд не повідомив. Так, ОСОБА_2 посилається на те, що позивачка не довела витрати зі свого боку в сумі 1200,00 грн., але на думку суду зазначене є свідченням того, що він не проти би сплачувати аліменти у такому розмірі, якби позивачка довела відповідні витрати на таку суму.

На час апеляційного розгляду, син сторін має 8 років, а тому як підліток має потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що фінансово-економічна обстановка у державі є нестабільною, та такою де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дитини відповідного віку. За цих обставин, колегія суддів погоджується з тим, що витрати позивачки на утримання сина є значно вищими ніж вона їх може забезпечити (харчування, одягання, обування, забезпечення житлом, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку). А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню як того вимагає відповідач, так-як вони є природними потребами дитини.

Посилання відповідача на ту обставину, що в нього на утриманні перебуває матір не може являтись тією обставиною, яка б увільняла останнього від обов?язку надання достатнього матеріального забезпечення своєму сину. Разом з тим, матір відповідача отримує пенсію за віком, а крім того її витрати є меншими за витрати, які потребує син сторін. Та матеріали справи не містять доказів того, що матір відповідача потребує додаткового утримання.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла до думки, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у визначеній судом першої інстанції сумі, так-як причин, які б перешкоджали йому в цьому не встановлено.

Визначаючи розмір збільшених стягуваних аліментів, судом першої інстанції враховано, що утримання повинно забезпечувати мінімальні потреби дитини необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач є молодою, працездатною особою, без якихось вад із здоровям та має можливість заробляти, а відтак визначений судом розмір аліментів у сумі 1200 грн., відповідає принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Натомість, апелянт не навів обґрунтованих підстав для зменшення такого розміру та і колегія суддів не знаходить таких.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 жовтня 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді