Справа № 206/1985/15-ц
Провадження № 6/206/105/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря судового засідання: Мороза К.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву В.о. начальника відділу Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа по цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Сторони виконавчого провадження, державний виконавець, стягувач та боржник у судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили. В той же час, їхнеявка не перешкоджає розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
21.07.2015 вказане рішення суду набрало чинності.
04.08.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська на адресу ПАТ СК «Теком» було направлено копію рішення суду та два виконавчих листи (а.с. 104).
15.02.2017 на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла копія постанови старшого державного виконавця Самарського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 206/1985/15-ц виданого 04.08.2015, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ СК «Теком» заборгованості у розмірі 1775,16 грн., у звязку із сплатою заборгованості у повному обсязі (а.с. 108).
Разом із вказаною постановою надійшов виконавчий лист № 206/1985/15-ц виданий 04.08.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у розмірі 1653,36 грн. та 1/2 частини судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 109).
У підтвердження обставин, викладених в заяві, заявником було надано довідку про втрату виконавчого документу від 30.10.2018, зміст якої повністю було відтворено у заяві, яка розглядається.
Будь-якої іншої інформації, доказів, щодо втрати виконавчого листа заявником суду надано не було.
Так, у відповідності до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Вирішуючи питання видачі дубліката виконавчого листа, суд виходить з наступного.
Статті 22, 23 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, чинній на момент відкриття виконавчого провадження, передбачали, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.
05.10.2016 набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження».
У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.
Так, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі предявлення виконавчого документа до виконання.
Враховуючи викладене, заявник звернувся до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.
В той же час, суду, з урахуванням зазначеної заявником інформації про повернення виконавчого листа стягувачу, не надано жодного доказу (реєстру, висновку службових перевірок, тощо) щодо відсутності інформації про відправлення/не відправлення виконавчого листа стягувачу.
Більш того, як вбачається із тексту заяви, в тому числі, її прохальної частини, заявник просить видати дублікат виконавчого листа № 206/1985/15-ц, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 04.05.2015, тобто до того як судом у цивільній справі № 206/1985/15-ц було ухвалено рішення.
Таким чином, слід дійти висновку, що у заяві заявником могла бути допущена помилка (описка у номері справи, реквізитах виконавчого листа, дублікат якого просив видати заявник, враховуючи і те, що відповідно до заяви заявника та складеної ним довідки, ним було встановлено факт втрати виконавчого листа саме про стягнення заборгованості з ТОВ «Видавниче підприємство «Український пріоритет»).
При цьому, достеменно підставу написання таких реквізитів виконавчого листа заявником, суду встановити не вбачається можливим, через відсутність будь-яких доказів про наявність у відділі державної виконавчої служби такого виконавчого листа.
Крім того, п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на час повернення виконавчого листа, передбачав, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Стаття 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у чинній редакції, передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.
Стаття 51 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, яка втратила чинність, також, передбачалось, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.
Таким чином, законом чітко передбачено (передбачалось) підстави для відновлення виконавчого провадження.
Пунктом 1 Розділу XV «Відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) визначено, що за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.
Отже, підставами для відновлення втраченого виконавчого провадження зі сторони державного виконавця можуть бути лише підстави визначені прямою вказівкою у законі.
В той же час, заявник, у своєму зверненні жодних підстав, передбачених законом для відновлення провадження, а саме передбачених у ЗУ «Про виконавче провадження» не зазначив, відповідних доказів не надав, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення такої заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 22, 41, 47, 51 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 та 02.06.2016, ст. ст. 260-261, 263, 353, пп. 9 п.1, п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ
Відмовити у задоволенні заяви В.о. начальника відділу Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 про видачудубліката виконавчого документа.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 12.12.2018.

Суддя К.С. Маштак