Провадження № 2/761/3267/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 14.06.1998 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 646. Насдіком реєстрації шлюбу була зміна прізвища чоловіка з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3». Від шлюбу народилась дитина - позивач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між відповідачем та третьою особою було розірвано 13.05.2003 р., актовий запис № 158 і з цього моменту позивач проживає з матір»ю. 21.08.2007 р. ОСОБА_3 змінив своє прізвище на «ОСОБА_3». ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу виповнилось 18 років і він продовжує навчання в Українсько-американському гуманітарному інституті «Вісконсинський міжнародний університет (США) в Україні», що працює у складі навчально-методичного і науково-виробничого комплексу з Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова (ІУ рівень акредитації) та потребує матеріальної допомоги. Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, представник позивача просить суд стягнути на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 30% від місячного доходу ОСОБА_3, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 03.12.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В подальшому представником відповідача уточнювались позовні вимоги, які представником відповідача було визнано частково.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

В судовому засіданні 18.01.2018 р., з огляду на положення чинного ЦПК України та думки учасників процесу вирішено питання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням сторін.

Так, представником позивача 21.02.2018 р. подано заяву в порядку ст. 49 ЦПК України, відповідно до якої представник ОСОБА_2 остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 до ІНФОРМАЦІЯ_5

Представником відповідача відзив у встановлений строк подано не було.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 також не з»явилась на розгляд справи, повідомлялась належним чином. Пояснення на позов третьою особою подано не було.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази та надавши їм належну оцінку, суд вважає встановленим наступне.

Встановлено, що 14.06.1998 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Віталієвною було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 646. Чоловік змінив прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Від шлюбу народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено актовий запис № 34.

Як свідчать матеріали справи Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано 13.05.2003 року, про що видано відповідне свідоцтво.

Після розірвання шлюбу чоловік прізвище «ОСОБА_3».

Зазначені вище обставини не оспорюють ся сторонами та третьою особою.

Станом на день звернення до суду позивач ОСОБА_2 досяг повноліття.

За приписами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України.

Представник ОСОБА_2 зазначає, що позивач проживає разом з матір»ю, продовжує навчаня, внаслідок чого потребує матеріально допомоги, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 до ІНФОРМАЦІЯ_5

За наявними в матеріалах справи доказами, і не заперечується відповідачем, позивач ОСОБА_2 у 2016 році вступив до Українсько-американського гуманітарного інституту «Вісконсинський міжнародний університет (США) в Україні», навчається на факультеті менеджменту та бізнесу денного відділення за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр». Термін закінчення навчання - червень 2010 року (довідка ВИШУ № 4803 від 12.12.2016 р., № 22-8/2017 від 22.08.2017 р.).

За положеннями ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Надані представником відповідача ОСОБА_3 заяви та долучені докази свідчать про те, що батьком позивача частково визнаються заявлені вимоги, а саме в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, оскільки відсутній постійний дохід. Відповідач отримує мінливий, сезонний дохід як фізична - особа підприємець.

Як вбачається з наданих представником відповідача доказів, ОСОБА_3 станом на 14.11.2017 р. прийнятий на роботу та перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_7.

За наказом фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 № 11 від 14.11.2017 р. ОСОБА_3 прийнятий на роботу на посаду менеджера із збуту з посадовим окладом 3 200.00 грн.

Також, як вказує представник відповідача на утриманні ОСОБА_3 перебуває його мати ОСОБА_8, яка є пенсіонеркою.

До матеріалів справи долучено копію заяви ОСОБА_8, якою вона підтверджує ту обставину, що її син ОСОБА_3 надає фінансове утримання у розмірі 2 500,00 грн. з 2007 р.

Справжність підпису ОСОБА_8 посвідчено 31.08.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М.

Також представником ОСОБА_3 долучено до матеріалів справи копію пенсійного посвідчення ОСОБА_8 серії НОМЕР_2.

За таких обставин представник відповідача 15.11.2017 р. подав заяву в якій зазначив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у сумі 1 200,00 грн.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, зважаючи на те, що відповідачем не заперечується обов»язок надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд з огляду на наявні докази вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, законодавець встановлює можливість сплати аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання з урахуванням того, що така особа по досягненню 18 річного віку продовжує навчання та той з батьків дитини до кого пре»явлено вимоги може надавати таку допомогу.

Як вже зазначалось, представником не заперечується обов»язок надавати таку допомогу і вказано розмір допомоги, яку він має надавати.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази про те, що відповідач має на утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_8

Також матеріали справи містять докази того, що постановою державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 25.01.2017р. на все нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

З іншого боку, представником позивача надано копію договору про навчання № 12-08/2016-1, укладений між третьою особою ОСОБА_4 та Українсько-американським гуманітарним інститутом «Вісконсінський міжнародний університет (США) в Україні», за умовами якого загальна вартість навчання позивача за ступенем бакалавр складає суму 112 000,00 грн. Строк дії договору з 12.08.2016 р. по 30.06.2020 р. і може бути продовжений або доповнений за взаємною згодою сторін.

Беручи до уваги вищенаведене, вимоги чинного законодавства, надавши оцінку доказам, наданим сторонами, їх представниками суд вважає за можливе визначити аліменти у частині заробітку (доходу) батька ОСОБА_2, зазначивши їх розмір у розмірі ? частини всіх видів доходу.

Розмір аліментів визначається з урахуванням тієї обставини, що в розумінні вимог чинного законодавства України, надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання покладено на обох батьків, та зважаючи на відсутність доказів неможливості виконувати такий обов»язок третьою особою - ОСОБА_4.

Відповідно до приписів ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Вказані норми матеріального права регулюють правовідносини щодо відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника або одержувача аліментів, договорів між батьками про сплату аліментів на дитину; припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно; час, з якого присуджуються аліменти на дитину; зміну розміру аліментів; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами;визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу); відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину; встановлення строку сплати заборгованості. Звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_2 в частині визначення розміру аліментів, не менше 50% прожиткового мінімуму, зважаючи на ту обставину, що законодавець передбачає такий розмір аліментів на дитину відповідного віку - дитину яка не досягла віку 18 років.

Крім того, суд вважає з необхідне встановити строк з якого мають бути стягнуті аліменти з урахуванням положень ст. 191 СК України, які встановлюють момент стягнення з дати звернення до суду та з огляду на те, що питання про стягнення за минулий час не ставилось представником позивача.

Приписами ст. 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення витрат, визначених ст. 133 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України,зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 182,191,199, 200,201 СК України, Законом України «Про судовий збір» суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1), 01135, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.03.2017 р. і до закінчення навчання або досягнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 23 річного віку.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1), 01135, АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.04.2018 року.

Суддя: