Справа № 617/1703/18
Провадження № 2-з/617/3/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоба М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську Харківської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про захист честі, гідності і ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є прийомною матірю в прийомній сімї, виховує двох дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона є членом виконкому Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області (далі ОСОБА_4).

Протягом серпня-жовтня 2018 року на неї було написано декілька наклепницьких заяв.

Так, 06 серпня 2018 року до прокуратури звернувся ОСОБА_5 із заявою, в якій повідомляв, що вона нібито неналежним чином виконує свої батьківські (опікунські) обовязки по відношенню до прийомних дітей, просив позбавити її батьківських прав. Прокурором заява була направлена в Службу у справах дітей Вовчанської РДА (далі - ССД), якою була створена комісію по обстеженню житлових умов прийомної сімї ОСОБА_1, в яку ввійшли разом із посадовою особою ССД співробітник поліції, робітник Центру соціальних служб та секретар Ради. Комісія обстежила умови проживання прийомних дітей та провели бесіду із ними. В наслідок було складено Акт обстеження умов проживання, де вони визнані задовільними. Виконуючий обовязки начальника ССД ОСОБА_6, не погодившись із рішенням комісії, вирішив провести самостійне розслідування обставин, для чого витребував в ОСОБА_4, Рубіжненському навчально-виховному закладі та КМП «Вовчанська районна лікарня» її особисті дані, а також характеристику. В своїх листах ОСОБА_6 повідомив, що в заяві ОСОБА_5 писав про те, нібито ОСОБА_1 є сусідом даної родини і постійно спостерігає за тим, що діти самостійно займаються домашнім господарством. Тобто, ОСОБА_6 вигадав і розповсюдив інформацію, яка не була написана в заяві ОСОБА_5 Неправдиву негативну інформацію ОСОБА_6 не вперше збирає, зберігає, використовує та розповсюджує щодо неї, а також розповсюджує конфіденційну та особисту інформацію про неї.

Також, 03 жовтня 2018 року ОСОБА_7 до Рубіжненської сільської ради подана заява, яка була підписана ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 У заяві вище вказані особи виклали негативну та неправдиву інформацію щодо неї, в тому числі звинуватили її в порушенні норм ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 304 та ч. 5 ст. 185 КК України, а також в порушенні норм моралі. У заяві була викладена неправдива інформація, яка має форму образ і наклепів, які видаються за факти. Ця інформація не може бути оціночним судженням. Цією заявою було порушено її особисті немайнові права на честь, гідність і недоторканість ділової репутації.

Аналогічні заяви були надіслані ОСОБА_7 та підписані ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_15 та ОСОБА_13 до поліції, прокуратури та районної державної адміністрації.

Таким чином, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розповсюдили про неї неправдиву інформацію, яка має негативний окрас, за допомогою заяв. Ця неправдива інформація стала відома багатьом особам, з якими їй приходиться стикатись в процесі її діяльності.

ОСОБА_4 ОСОБА_16 повідомила її про те, що ОСОБА_7 написала заяву, яка потребує розгляду опікунською радою. На її письмові заперечення про те, що особисте життя в Україні недоторкане, а розповсюдження неправдивої інформації є неприпустимим для посадової особи, передала заяву ОСОБА_7 на розгляд опікунської ради, чим розповсюдила негативну інформацію щодо неї.

Вважає дії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 такими, що порушують її особисті немайнові права на честь, гідність і недоторканість ділової репутації.

Їй невідомо, чи володіють зазначені особи будь-якими обєктами нерухомості чи грошовими коштами, на які можна б було накласти арешт, а тому не може просити суд вчинити дії щодо накладання арешту на нерухоме майно або грошові кошти осіб, до яких збирається позиватись.

З метою забезпечення позову просить внести в реєстр боржників дані щодо:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5;

- ОСОБА_14, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6;

- ОСОБА_17;

- ОСОБА_12, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7;

- ОСОБА_11, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8;

- ОСОБА_13, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9;

- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_10, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_11;

Також просила заборонити вчиняти певні дії, а саме змінювати місце проживання/перебування до вирішення позову про захист честі, гідності і недоторканності ділової репутації ОСОБА_1 в суді:

-ОСОБА_5, що тимчасово перебуває в буд. №16 по вул. Блинова в селі Байрак Вовчанського району Харківської області,

-ОСОБА_14, що перебуває в своєму домоволодінні за адресою: буд. №18 по вул. Блинова в селі Байрак Вовчанського району Харківської області;

-ОСОБА_17, що перебуває за адресою: буд. №18 по вул. Блинова в селі Байрак Вовчанського району Харківської області;

-ОСОБА_11, що зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_12;

-ОСОБА_12, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, а постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У пункті 4 вказаної постанови розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту заявлених вимог, ОСОБА_1 просить внести в реєстр боржників дані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та заборонити вчиняти певні дії, а саме змінювати місце проживання/перебування до вирішення позову про захист честі, гідності і недоторканності ділової репутації ОСОБА_1 в суді - ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Відповідно до п. п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. п. 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на неї.

Разом з тим, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не наведено достатньо доводів стосовно того, як невжиття в даному випадку визначених заявником заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за її вимогами.

Суд вважає, що способи забезпечення позову, якими заявник просить забезпечити позов не враховують інтереси осіб та їх застосування порушує гарантовані Конституцією України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права та свободи особи.

Так стаття 33 Конституції України, гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Окрім цього, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобовязання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не доведено наявність зв'язку між зазначеними нею заходами забезпечення позову та предметом позову, який вона має намір подати у майбутньому. Не надано жодного доказу про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та не доведено потенційної можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення у майбутньому.

Зважаючи на вищевикладене, суд, вважає заяву про забезпечення позовних вимог необґрунтованою, безпідставною, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про захист честі, гідності і ділової репутації - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя