Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2018 р.

м. Київ

справа № 755/13734/2018

провадження № 2/755/5688/18

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, у розмірі 5 201,09 грн., моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., а також судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач проживає у двокімнатній квартирі АДРЕСА_9. Поверхом вище над квартирою позивача, у квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_2 11.08.2018 року з квартири відповідача сталося залиття квартири позивача, про що комісією ЖЕО ОСББ «Мега-Сіті 19-А» складено Акт № 11/08/2018. Згідно довідки ЖЕО ОСББ «Мега-Сіті 19-А» від 06.09.2018 року квартира позивача не є аварійною. Внаслідок залиття було пошкоджено фарбове покриття стелі вбиральні квартири, пошкоджено штукатурку стін вбиральні квартири, пошкоджено електроприлади, розташовані у вбиральні, які потребують ремонту, вартість якого за висновком спеціаліста складає 1 16700 грн., що підтверджено Звітом про оцінку матеріального збитку, завданого квартирі від 29.08.2018 року, вартість проведення якої сплачено позивачем у розмірі 1 070,00 грн. При цьому позивачем оплачено вартість запрошення відповідача на проведення оцінки у розмірі 45,70 грн. Крім того, лікарем позивачу було призначено тривалий курс психотерапії, тривалий прийом лікарських препаратів, вартість яких становить 2 918,39 грн., що є складовою завданої позивачу майнової шкоди.

Таким чином, позивач вважає, що крім матеріальної шкоди їй завдано моральну шкоду, яка пов'язана з тим, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов'язаних із залиттям квартири, вона зазнала душевних страждань, які полягають у хвилюваннях через збитки, завдані її майну, дискомфорті та погіршенні самопочуття, внаслідок випару вологи у квартирі, появи плісняви, що призвело до дискомфорту в повсякденному житті, відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, тому позивач вимушена витрачати час на проведення обстеження квартири, для з'ясування розміру завданої матеріальної шкоди, звертатись до лікарів за допомогою та з позовом до суду з приводу захисту її прав та інтересів як власника житла, тому позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., яку просить відшкодувати за рахунок відповідача у судовому порядку.

14 вересня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 74-76)

Відповідач не скористалсь процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 14 вересня 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що двокімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 36,2 кв.м., на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.11.2015 року Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві. (а.с. 6; 7; 8-9)

За даними Довідки Форми № 3, складеної 06.09.2018 року ОСББ «Мега-Сіті 19-А» за адресою квартири АДРЕСА_3 зареєстрована одна особа - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 56)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.09.2018 року, квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_2. (а.с. 73)

Згідно Акту, складеного комісією ТОВ «Дом Сервіс 19» від 11.11.2015 року, при огляді квартири № 687 (2-га секція 31 поверх, інвестор ОСОБА_1.) в будинку по АДРЕСА_4, внаслідок несправності водопровідної арматури у ванній кімнаті квартири № 700п, що розташована поверхом вище, було виявлено прокапування води зі стелі. (ас. 64)

11.08.2018 року комісією ОСББ «Мега-Сіті 19-А» складено Акт № 11/08/2018 про наслідки залиття квартири АДРЕСА_3, відповідно до якого 11.08.2018 року комісією була обстежена квартира АДРЕСА_3 на предмет залиття з вище розташованої квартири № 2324, яке сталось 11.08.2018 року приблизно о 01.00 ночі. Так, комісією після 01.00 ночі 11.08.2018 року за заявою власника квартири № 687 ОСОБА_1 було оглянуто та встановлено протікання води зі стелі вбиральні АДРЕСА_4. З метою виявлення причини протікання представники ОСББ намагались потрапити у вищерозташовану квартиру № 2324, однак комісії двері відчинено не було. Також була обстежена квартира № 754, що розташована на поверх вище квартири № 2324, мешканець якої безперешкодно відчинив двері, та при обстеженні слідів підтоплення виявлено не було. Після того як представники ОСББ повідомили матері відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, що у разі невідчинення дверей у квартиру № 2324 для ліквідації аварії будуть викликані представники МНС та поліції, приблизно о 14.00 годині квартира № 2324 була відчинена сестрою відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка на той час, як виявилось, знаходилась в квартирі, мала доступ до квартири та мала змогу ліквідувати сліди аварії. На підставі трьох оглянутих квартир комісією було зроблено висновок, що залиття квартири АДРЕСА_5 сталося з вище розташованої квартири № 2324 на 32-му поверсі будинку. Представник власника квартири № 2324 ОСОБА_5 від підписання даного Акту відмовилась. (а.с. 10)

23.08.2018 року ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_2: АДРЕСА_2, було надіслано запрошення на оцінку пошкоджень, завданих внаслідок залиття, вартість відправлення якого становить 45,70 грн. (а.с. 55)

За даними Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, складеного 29.08.2018 року оцінювачем ТОВ «Аелєкон», розмір матеріального збитку, завданого квартирі № АДРЕСА_3 становить 1 167,00 грн. (а.с. 12-46)

За проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_3, на підставі Договору № 00186/18 від 21.08.2018 року, Акту приймання-передачі робіт з незалежної оцінки ТОВ «Аелєкон», ОСОБА_1 сплачено вартість виконаних робіт на загальну суму 1 070,00 грн., що підтверджено квитанціями від 21.08.2018 року та від 30.08.2018 року. (а.с. 47-53)

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України)

За змістом цієї статті обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Деліктне зобов'язання - це зобов'язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов'язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов'язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред'явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов'язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України)

Вказана стаття встановлює презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача ОСОБА_1, яка є власником квартири АДРЕСА_6, з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб'єктом деліктного зобов'язання відповідача ОСОБА_2, як власника вищерозташованої квартири АДРЕСА_7, з вини якої, внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням, позивачу завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись діючим законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 1 167,00 грн., визначеної відповідно до Звіту, складеного 29.09.2018 року оцінювачем ТОВ «Аелєкон», завданої позивачу, як власнику квартири, внаслідок її залиття, - оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт залиття квартири позивача 11.08.2018 року внаслідок пошкодження сантехнічного обладнання у вищерозташованій квартирі № 2324, належній відповідачу на праві власності, та зазначені обставини не підлягали спростуванню відповідачем ані під час складення Акту членами комісії ОСББ «Мега-Сіті 19-А», якими здійснювалось встановлення причини залиття 11.08.2018 року, ані під час перебування даної справи у провадженні суду. Тому за наявності складу деліктного зобов'язання, на відповідача, яка несе тягар відповідальність щодо обов'язку збереження майна, належного їй на праві власності, невиконання якого може створювати небезпеку для третіх осіб, покладено обов'язок щодо відшкодування шкоди позивачу, завданої внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири, в тому числі на відшкодування позивачу понесених нею витрат на проведення оцінки визначення розміру завданої матеріальної шкоди, сума яких складає 1 070,00 грн., та вартість надісланого запрошення відповідачу на проведення оцінки у розмірі 45,70 грн., сплачених позивачем відповідно до квитанцій від 21.08.2018 року, 23.08.2018 року та 30.08.2018 року, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 52; 53; 55).

Разом з тим, суд визнає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача на її користь вартість ліків у розмірі 2 918,39 грн., з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів понесення таких витрат саме за наслідками дослідженого у даному провадженні залиття.

В частині стягнення моральної шкоди суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За нормою ст. 269 Цивільного кодексу України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.

Згідно роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення на її користь моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири, та пов'язана з розладом нормального життя позивача, нервовою напругою та переживаннями, пов'язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартири, витратою часу на проведення обстеження квартири для визначення розміру матеріального збитку, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем ОСОБА_2 має бути відшкодовано на користь позивача моральна шкода, яку суд визначає в розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, підлягає до часткового задоволення та присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану за наслідками залиття на загальну суму 2 282,70 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 408,00 грн. сплачений останньою під час звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 269, 319, 322, 1166 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, ст.ст. 2, 4, 6-13, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_9) матеріальну шкоду у розмірі 2 282,70 грн., моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 408,00 грн., а всього на загальну суму 4 690 (чотири тисячі шістсот дев'яносто) гривень 70 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 12 листопада 2018 року.

Суддя: В.І. Галаган