ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/833/18 Справа № 185/5926/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Бабій С.О. Доповідач- Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» про визнання протоколів дійсними та свідоцтва про власності частково недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» із позовом, яким просить визнати рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області, оформлене протоколом № 3 від 29 березня 2000 року, дійсним, визнати рішення комісії з організації вирішення майнових питань від 12 липня 2001 року, оформлене протоколом № 2 в частині переведення машинного двору для задоволення кредиторської заборгованості КСП «Межиріч» замість МТФ № 8, а саме: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будівля котельні, водонапірна башта, будинок тваринника, родилка, дійсним, визнати свідоцтво про право власності на МТФ № 8, санпропускник від 21 листопада 2001 року в частині нерухомого майна, яке було передано до пайового фонду, а саме: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будівля котельні, водонапірна башта, будинок тваринника, родилка, недійсним.

Позов мотивований тим, що рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області затверджено протокол № 3 від 29 березня 2000 року, яким в свою чергу був затверджений перелік майна по оціночній вартості майна, яке підлягає паюванню по КСП «Межиріч». В цьому переліку на сторінці 3 додатку міститься машинній двір оціночною вартістю 284000,00 грн. Також вказаним рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області затверджено протокол № 3 від 29 березня 2000 року, яким, в свою чергу, був затверджений перелік майна, яке залишилось під кредиторську заборгованість та 15% резервного фонду по КСП «Межиріч». З додатку до вищезазначеного протоколу видно, що МТФ № 8 (корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, будівля котельні, силососховище, насосна будка, дві водонапірні башти, будинок тваринника, дві родилки) увійшло до переліку майна, яке залишилось під кредиторську заборгованість.

Протоколом № 2 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 12 липня 2001 року, який затверджений рішенням загальних зборів співвласників майнових та власників земельних часток (паїв) бувшого КСП «Межиріч» від 18 грудня 2001 року, машинний двір вартістю 284000,00 грн. був переведений у кредиторську заборгованість в заміну частини МТФ № 8 (база №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будинок тваринника, родилка, котельня, водонапірна башта).

В подальшому, відповідно до протоколу № 1 проведення цільового аукціону (податкова застава) від 22.11.2004 року вищезазначена будівля машинного двору механічного загону № 2 була реалізована на аукціоні за 33000,00 грн. селянському (фермерському) господарству «Лінько». Відтак, частина МТФ № 8, а саме: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будівля котельні, водонапірна башта,будинок тваринника, родилка перейшли до пайового фонду і підлягала паюванню поміж членів колишнього КСП «Межиріч» (стала спільною частковою власністю власників майнових паїв колишнього КСП «Межиріч»).

На підставі протоколу № 4 загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області від 15.06.2000 року було вирішено провести реорганізацію залишкового КСП «Межиріч» у сільськогосподарський виробничий кооператив «Межиріч».У зв'язку з цим частина членів колишнього КСП «Межиріч» перейшли до інших формувань разом із майном, яке було за ними закріплено.

Відповідно до акту прийому-передачі із СВК «Межиріч» від 14 березня 2002 року голова СВК «Межиріч» ОСОБА_3 з однієї сторони передав, а довірена особа від пайщиків TOB «Зоря» ОСОБА_4 прийняв корівник з МТФ № 8 база № 7 - 39200 грн. та котельню - 32600 грн.

Далі,на підставі заяви власників майнових паїв TOB «Зоря», які перейшли з КСП «Межиріч» у кількості 14 чоловік та акту прийому-передачі з ГОВ «Зоря» від 20 січня 2005 року довірена особа ОСОБА_4, директор TOB «Зоря» ОСОБА_5 з однієї сторони та приймаючи особи у кількості 14 чоловік здійснили прийом-передачу будівлі котельні на МТФ № 8 на суму 32600 грн.

На підставі заяви власників майнових паїв TOB «Зоря», які перейшли з КСП «Межиріч» у кількості 13 чоловік та акту прийому-передачі з TOB «Зоря» від 22 лютого 2005 року довірена особа ОСОБА_4, директор TOB «Зоря» ОСОБА_5 з однієї сторони та приймаючи особи у кількості 13 чоловік здійснили прийом-передачу будівлі - бази № 7 на МТФ № 8 на суму 39200 грн.

16 вересня 2015 року позивачу стало відомо, що на підставі свідоцтва про право власності від 21.11.2001 року та довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9687 від 13.06.2012 року за СВК «Межиріч» зареєстровано МТФ № 8, санпропускник по АДРЕСА_1, тому відповідач вважає, що МТФ № 8, яке складається з наступного майна, а саме: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, будівля котельні, силососховище, насосна будка, дві водонапірні башти, будинок тваринника, дві родилки та санпропускник, належить останьому, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року позов задоволено та ухвалено визнати рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області, оформлене протоколом № 3 від 29.03.2000 року, дійсним; визнати рішення комісії з організації вирішення майнових питань від 12.07.2001 року, оформлене протоколом № 2 в частині переведення машинного двору для задоволення кредиторської заборгованості КСП «Межиріч» замість МТФ № 8, а саме: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будівля котельні, водонапірна башта, будинок тваринника, родилка, дійсним; визнати недійсним свідоцтво про право власності на молочно-товарну ферму № 8, санпропускник від 21.11.2001 року в частині нерухомого майна, яке було передано до пайового фонду, а саме: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будівля котельні, водонапірна башта, будинок тваринника, родилка; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що із урахуванням досліджених судом обставин справи та визначених судом актів цивільного законодавства, які регулюють відповідні правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі Сільськогосподарський виробничий кооператив «Межиріч» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що як вбачається із протоколу № 4 загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області від 15.06.2000 року, на даних зборах було вирішено провести реорганізацію «залишкового» КСП «Межиріч» у сільськогосподарський виробничий кооператив «Межиріч» у зв'язку із реформуванням аграрного сектору (а.с.18-20).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» є 51473, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Межиріч, ВУЛ. МОЛОДІЖНА, дата державної реєстрації: 20.06.2000 р.,

дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу, 08.01.2008 р. № 1 000347 (а.с.27-28).

Як вбачається із копії протоколу № 3 загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області від 29.03.2000 р., на вказаних зборах розглядалися питання затвердження списків членів КСП «Межиріч», структури та розміру майнових паїв, тощо (а.с.8-10). Відповідно до переліку майна по оціночній вартості, в т.ч. майна, яке підлягає паюванню по членів КСП «Межиріч», до складу такого майна включено «машинній двір», балансовою вартістю 552 151 грн., залишковою вартістю 308 344 грн., оціночною вартістю 284000,00 грн.(а.с. 13, звор. Бік).

Відповідно до переліку майна, яке залишилось під кредиторську заборгованість та 15% резервного фонду по КСП «Межиріч», було визначене таке майно, а саме МТФ № 8: корівники, бази №1,2, 3,4, 5,6,7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, будівля котельні, силососховище, насосна будка, водонапірні башти - 2 шт., будинок тваринника, родилки- 2 шт. (а.с. 14, звор. Бік).

Відповідно до протоколу № 2 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 12. 07.2001 року, за п.2 порядку денного розглядалося питання переведення машинного двору в кредиторську заборгованість в заміну МТФ № 8, за яким було перевести машинний двір вартістю 284000,00 грн. у кредиторську заборгованість в заміну МТФ № 8 (бази №1,2, 3,4, 6, 7, 8, будинок тваринника, родилка, котельня, водонапірна башта) (а.с.15-16). Відтак, до переліку майна, майнові права на яке мало бути оформлені за колишніми членами КСП «Межиріч», із 12. 07.2001 року відносилась не машинний двір, а МТФ № 8 (бази №1,2, 3,4, 6, 7, 8, будинок тваринника, родилка, котельня, водонапірна башта). При цьому, як випливає із протоколу № 1 проведення цільового аукціону (податкова застава) від 22.11.2004 р., продаж будівлі машинного двору механічного загону № 2 відбувся саме в рахунок погашення кредиторської заборгованості, а саме податкових зобов'язань (а.с.17).

Відтак, рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області, оформлене протоколом № 3 від 29.03.2000 року, про визнання якого дійсним просить позивач, із урахуванням, при цьому, наступних змін у складі майна, яке було визначене для погашення кредиторської заборгованості відповідача (машинний двір) замість раніше визначеного заміну МТФ № 8 (бази №1,2, 3,4, 6, 7, 8, будинок тваринника, родилка, котельня, водонапірна башта), прийнято компетентним органом відповідно до наданих йому повноважень, недійсним у встановленому порядку не визнавалося, а відтак є дійсним.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що із урахуванням досліджених судом обставин справи та визначених судом актів цивільного законодавства, які регулюють відповідні правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягає задоволенню.

Проте колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, колегія суддів встановила та це підтверджується матеріалами справи, що у серпні 2011 року позивач вже звертався до суду із позовом та просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №16 від 07.05.2011 року, який був укладений між ним та відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17; визнати право власності за ним на корпус (базу) №7 на МТФ № 8,яка розташована по АДРЕСА_1; визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 17 від 02.06.2011 року, укладений між ним та ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 та визнати право власності за ним на приміщення котельні МТФ №8 розташованої по АДРЕСА_1.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» в особі ліквідатора ОСОБА_32 задоволено, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2011 року скасовано і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Даним рішенням апеляційного суду встановлено, що відповідно до протоколу №2 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 01.07.2007 року за відповідачами було закріплено нерухоме майно в натурі, а саме: корпус (база) №7 на МТФ №8, яка розташована по пров. Шкільному 16є та приміщення котельні МТФ №8, по АДРЕСА_1.

Однак, в матеріалах справи відсутній зазначений документ, а на ар.46-49, на які посилається суд, знаходиться протокол від 2001 року, де вирішувалось питання про затвердження майна за СФК «Промінь», закріплення і розподіл будівель тваринництва та сільськогосподарської техніки за формуваннями, із зазначенням його переліку у додатку № 2, якого також немає.

А отже, доводи суду першої інстанції про розподіл та закріплення спірного нерухомого майна в натурі за відповідачами, нічим не підтверджено.

Посилання суду першої інстанції на акти прийому-передачі від ТОВ «Зоря» довіреній особі ОСОБА_4 від 20 січня та 22 лютого 2005 року, як на доказ фактичного прийняття відповідачами вказаного нерухомого майна у своє користування, є безпідставним та не узгоджується з вимогами закону, в розумінні ст.ст.58- 60 ЦПК України. Крім того, в акті № 7 вказана відповідачка ОСОБА_14, яка на цей період була померлою.

Колегія суддів при перегляді вищезазначеного рішення виходила з того, що протоколи №№ 1,2 зборів співвласників майнових часток ( паїв) від 03 червня 2010 року, в яких розглядалось питання про продаж приміщення бази № 7 на МТФ № 8 та приміщення котельні МТФ № 8 за 8000 грн. за кожне ОСОБА_2, а також оформлення договорів купівлі-продажу майна, оформлення належної документації та державної реєстрації, не є належними та допустимими доказами, зокрема у списку яких вказані особи, а саме - ОСОБА_8 сертифікат, якої в матеріалах справи відсутній та ОСОБА_14 і ОСОБА_24, які є померлими.

Також поза увагою суду першої інстанції залишились обставина, стосовно того, що оскаржувані два договори купівлі-продажу спірного нерухомого майна №№ 16,17 були укладені ОСОБА_2 з відповідачами від однієї дати - 07 травня 2011 року, де також зазначені померлі особи.

Визнаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна № 17 дійсним, суд першої інстанції виходив з того, що від був укладений 02 червня 2011 року, що спростовується матеріалами справи.

З довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.06.2012 року видно, що за даних з Державного електронного Реєстру прав власності за СВК «Межиріч» зареєстровано МТФ №8, санпропускник по АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.11.2001 року Павлоградською райдержадміністрацією.

Проте, не зважаючи на вищевказані обставини ОСОБА_2 у 2016 році повторно звернувся з тотожними позовними вимогами, із зміненим обґрунтуванням позову.

Так, в позовній заяві позивач зазначив, що йому 16 вересня 2015 року стало відомо про те, що на підставі свідоцтва про право власності від 21 листопада 2001 року та довідки КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 9687 від 13 червня 2012 року за СВК "Межеріч" зареєстровано МТФ № , санпропускник по АДРЕСА_1, а тому позивач вважає, що МТФ № 8, яке складається з наступного майна: корівники, бази № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, будівля котельні, силосховище, насосна будка, дві водонаправні башти, будинок тваринника, дві родилки та санпропускник, належить СВК "Межиріч", що й зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Тоді як рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року встановлено, що з довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.06.2012 року видно, що за даних з Державного електронного Реєстру прав власності за СВК «Межиріч» зареєстровано МТФ №8, санпропускник по АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.11.2001 року Павлоградською райдержадміністрацією.

Крім того, встановлено, що у своїй заяві про перегляд оскаржуваного заочного рішення суду відповідач просив застосувати строки позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

А отже, позивачу було відомо про даний факт не 16 вересня 2015 року, а ще під час розгляду справи № 2-3732/11 у 2011 році, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає, позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та таке, що ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи, а отже рішення слід скасувати та у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» - задовольнити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» про визнання протоколів дійсними та свідоцтва про власності частково недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» судовий збір в розмірі 2480,40 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко