Справа № 524/5804/17
Провадження № 2/524/337/18
18.04.2018 року року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Мальованій В.О.
розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -
Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання права власності. Зазначає, що 10 жовтня 2000 року між ним та ОСОБА_2 на Кременчуцькій товарній біржі було укладено договір купівлі - продажу квартири №68, яка знаходиться в будинку №19-А по вулиці Т. Карнаухова (перейменована на вул. ОСОБА_3, згідно рішення Кременчуцької міської ради від 16.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Кременчука». Ним втрачено оригінал вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири. У газеті «приватна газета» надано відповідне оголошення, отримати дублікат не має можливості, так як біржа ліквідована в 2002 році без правонаступника. За зазначених обставин не має можливості розпорядитись своїм майном, в звязку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом і просить його задовольнити.
Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Позивач у судове засідання не з»явився про дату розгляду справи повідомлявся.
Виклик відповідача ОСОБА_2 здійснювався у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 жовтня 2000 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) на Кременчуцькій товарній біржі укладено договір купівлі - продажу квартири №68, яка знаходиться в будинку №19-А по вулиці Т. Карнаухова (перейменована на вул. ОСОБА_3, згідно рішення Кременчуцької міської ради від 16.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Кременчука»).
Вказана квартира складається з коридору 1 пл. 9,5 кв.м., кімнати 2 пл. 12,7 кв.м., туалету 3 пл. 1,0 кв.м., ванни 4 пл. 2,5 кв.м., кімнати 5 пл. 9,3 кв.м., кімнати 6 пл. 17,1 кв.м., кухні 7 пл. 9,6 кв.м., балкону пл. 0,8 кв.м., лоджії пл. 2,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., загальною площею 65,3 кв.м.
Вона належала продавцю на підставі свідоцтва №14 про право власності на квартиру, виданого управлінням житлово-комунального господарства міської Ради народних депутатів 10 січня 1997 року, на підставі рішення виконкому Автозаводської районної Ради народних депутатів №1232 від 28 грудня 1992 року, зареєстрованого в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №6 за реєстровим №58.
Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір купівлі-продажу квартири посвідчений на Кременчуцькій товарній біржі під № 4-38 від 30 жовтня 2000р. та зареєстрований цього ж дня в комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради».
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На даний час позивач має намір розпорядитись своєю власністю, але оригінал договору купівлі-продажу ним втрачений та відсутня об»єктивна можливість отримати його дублікат.
Факт, що позивач є власником вищезазначеної квартири підтверджений паспортом, довідкою КП «Кременчуцьке МБТІ», з якої вбачається, що позивач проживає та зареєстрований у кв. 68 по вул ОСОБА_3 19-А.
Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 141 ЦПК України .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.319, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №68 в житловому будинку №19-А по вул. Т. Карнаухова (перейменована на вул. ОСОБА_3, згідно рішення Кременчуцької міської ради від 16.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Кременчука») в м. Кременчуці загальною площею 65,3 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у повернення сплаченого судового збору 3 360 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк