У х в а л а

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 526/2380/16-ц

провадження № 61-8002ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Веприцька сільська рада Гадяцького району Полтавської області, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська Світлана Миколаївна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2018 року ОСОБА_1 було подано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Веприцька сільська рада Гадяцького району Полтавської області, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська С. М., про визнання заповіту недійсним.

13 квітня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

16 квітня 2018 року вищевказана справа розподілена судді-доповідачу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», і відповідно до пункту 14 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки її було подано із пропуском строку на касаційне оскарження, а заява чи клопотання про поновлення такого строку відсутні. Прохальна частина касаційної скарги також не містить такого клопотання.

Згідно частини першої статті 325 ЦПК України, 2004 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Із матеріалів, доданих до касаційної скарги, вбачається, що оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено 02 листопада 2017 року.

Строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення сплив 22 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу здано до поштового відділення 21 березня 2018 року, про що свідчить штемпель на конверті.

Таким чином, ОСОБА_1 касаційну скаргу подано із пропуском строку на касаційне оскарження.

Разом з цим, подана касаційна скарга не містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження і заявник не обґрунтовує причини пропуску процесуального строку, передбаченого на касаційне оскарження судового рішення, та не наводить підстав для його поновлення.

Пунктом 1 частини третьої статті 328 ЦПК України, 2004 року, передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Аналогічну норму містить і пункт 1 частини третьої статті 393 ЦПК України, відповідно до якого касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки заявником, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорта особи, яка подає касаційну скаргу, адресу електронної пошти (за наявності).

За таких обставин до суду касаційної інстанції заявнику необхідно надіслати уточнену редакцію касаційної скарги та її копії, відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 28 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Наслідки невиконання вимог цієї ухвали передбачені статтею 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников