АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № № 554/1304/18-ц Номер провадження 22-ц/786/968/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 березня 2018 року

за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми за прострочення грошового зобов'язання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом, уточненим в ході судового розгляду, до відповідачів, посилаючись на те, що 15.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики, на виконання вимог якого останньому було передано кошти в сумі 625000,00 грн. Також, 15.07.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, в забезпечення повернення до 01.11.2016 року ОСОБА_2 грошових коштів, отриманих за договором позики, укладеним між позивачем та ОСОБА_4 Проте, ні до 01.11.2016 року ні на день подачі даного позову грошове зобов'язання виконано не було, гроші не повернуто.

В подальшому, 15.08.2017 року позивач направив відповідачу вимогу про термінове погашення боргу, яка залишилась без реагування, після чого ОСОБА_3 скористався своїм правом та звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на іпотечне майно, який пред'явлено до виконання. Проте, оскільки зобов'язання не було виконано у визначені договором строки, позивач вважав за доцільне застосувати наслідки його прострочення, передбачені законом.

З урахуванням наведеного прохав: стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми за прострочення грошового зобов'язання у розмірі 259580,50 грн., з яких: 24246,58 грн. - 3% річних 123125,00 грн. - інфляційне збільшення боргу, 102208,95 грн. - проценти за договором позики, 10000,00 грн. - витрати, понесені позивачем під час звернення стягнення на предмет іпотеки; стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, понесені за надання правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн. (а.с.2-4, 34-37).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2018 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до розгляду (а.с.41).

Також, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми за прострочення грошового зобов»язання, задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, і грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, у будь-яких банківських і фінансових установах, що належать ОСОБА_4 - реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5, в межах суми позову 259580,50 грн., крім рахунків на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов»язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Накладено арешт на квартиру №1, загальною площею 137,7 кв.м., житловою площею 86,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в межах суми позову 259580,50 грн. (а.с.42).

З вказаною ухвалою про забезпечення позову не погодився відповідач ОСОБА_2, який подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохав ухвалу місцевого суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував на те, що він сплатив через ВДВС суму боргу - 625000,00 грн. та виконавчий збір у розмірі 62500,00 грн. та всі витрати виконавчого провадження, внаслідок чого виконавче провадження №54983377 постановою від 20.02.2018 року було закінчено.

Вказує, що він (ОСОБА_2.) і його майно ніякого відношення до даного спору не мають, оскільки кошти в борг у позивача він не брав і нічого йому не винен.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2016 року між ОСОБА_3 (Позикодавець) та ОСОБА_4 (Позичальник) було укладено договір позики грошових коштів, згідно п.1 якого позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 625000,00 грн. (а.с.12).

Також, 15.07.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, згідно п.1.1 якого в забезпечення повернення Іпотекодавцем до 01.11.2016 року грошових коштів в розмірі 625000,00 грн., отриманих за Договором позики №/н від 15.07.2016 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з відшкодуванням витрат, пов'язаних із пред'явленням вимоги за Договором позики і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням умов цього договору іпотеки, Іпотекодержатель приймає, а Іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

Окрім того, 18.10.2017 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Ю.В. було вчинено Виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру загальною площею 137,7кв.м, житловою площею 86,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 Визначено за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, задовольнити вимоги ОСОБА_3 у розмірі 625000,00 грн., що становить суму неповернутої позики за період з 15.07.2016 року по 01.11.2016 року (а.с.9).

Постановою заступника начальника Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Шматченко Л.О. від 24.10.2017 року ВП №54983377 було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного вище Виконавчого напису нотаріуса від 18.10.2017 року (а.с.29-30).

Як зазначено вище, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми за прострочення грошового зобов»язання, задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, і грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, у будь-яких банківських і фінансових установах, що належать ОСОБА_4 - реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5, в межах суми позову 259580,50 грн., крім рахунків на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов»язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Накладено арешт на квартиру №1, загальною площею 137,7 кв.м., житловою площею 86,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в межах суми позову 259580,50 грн. (а.с.42).

13.03.2018 року на адресу місцевого суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування забезпечення позову, в якій він прохав скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2018 року і прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру №1, загальною площею 137,7кв.м, житловою площею 86,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 (а.с.46).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми за прострочення грошового зобов'язання, залишено без розгляду (а.с.84).

Також, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2018 року скасовано арешт на все рухоме та нерухоме майно, і грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, у будь-яких банківських і фінансових установах, що належать ОСОБА_4 - реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, в межах суми позову 259580,50 грн., крім рахунків на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та скасовано арешт на квартиру №1, загальною площею 137,7 кв.м., житловою площею 86,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, в межах суми позову 259580,50 грн., накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2018 року (а.с.85).

При винесенні оскаржуваної ухвали від 01.03.2018 рокумісцевий суд виходив з обґрунтованості поданої заяви про забезпечення позову, зокрема, щодо обставин, що свідчать про не виконання відповідачами своїх зобов»язань, а тому невжиття заходів забезпечення позову могло істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, бо відповідачі матимуть можливість відчужити своє майно за час розгляду справи.

Проте, такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. 08.07.2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності :6612078, належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно Платіжного доручення №1497 від 16.02.2018 року ОСОБА_2 було повернуто суму боргу в розмірі 625000,00 грн., яка Київським ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області була перерахована стягувачу, призначення платежу: «Пог. боргу ст. з ОСОБА_2 на кор. ОСОБА_3 к/р НОМЕР_6 ІНН НОМЕР_7» (а.с.74).

Згідно реєстру по перерахуванню виконавчого збору ВП №54983377 ОСОБА_2 було сплачено суму виконавчого збору в розмірі 62500,00 грн. (а.с.74, на звороті).

У подальшому, постановою заступника начальника Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Шматченко Л.О. від 20.02.2018 року ВП №54983377 було закінчено виконавче провадження по виконанню вказаного вище Виконавчого напису нотаріуса від 18.10.2017 року, у зв'язку з повним фактичним виконанням боржником рішення та сплатою в повному обсязі виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с.75).

З наведеного вбачається, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 01.03.2018 року ОСОБА_2 було виконано зобов'язання за виконавчим написом нотаріуса в повному обсязі, а саме сплачено суму боргу та виконавчі витрати.

Відповідно до наведеного та з урахуванням положень ст.158 ЦПК України колегія судів приходить до висновку про необхідність захисту права власності апелянта на належне йому майно - квартиру АДРЕСА_1, а тому підстави для подальшого накладення арешту відсутні та оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням з цього питання нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2018 року, яка є предметом оскарження, уже скасований ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2018 року.

З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги є слушними та такими, що заслуговують на увагу. Відтак, колегія суддів вважає, що аналіз доказів по справі та наведених норм права дають підстави для висновку про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно п.п.2,3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст.368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 березня 2018 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми за прострочення грошового зобов'язання, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ О.Ю. Кузнєцова

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун