ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

7 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 646/4720/16-ц

провадження № 22ц/818/1177/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: Харківська міська рада в особі Жилко Сергій Іванович, Волинської Яни Ігорівни

третя особа: Адміністрація Червонозаводського району Харківської міської ради в особі Небрат В.О.

апелянти: ОСОБА_6, ОСОБА_7

представник апелянтів : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради про знесення самочинно збудованих безхазяйних гаражів, з апеляційною скаргою ОСОБА_9, ОСОБА_7 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, постановлене 11 жовтня 2016 року у складі судді Салайчук С.М., в залі суду в місті Харків,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Харківської міської ради, Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради про знесення самочинно збудованих безхазяйних гаражів, який уточнив в ході судового розгляду, в якому просив суд зобов'язати Харківську міську раду знести три суміжні незаконно самочинно збудованих гаражі, які прилягають до квартир АДРЕСА_1, та що розташовані між будинками АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна від «05» червня 2014 року.

З боку АДРЕСА_2 розташовано три суміжні гаражі, які прилягають до квартир АДРЕСА_1

Згідно відповідей і листів органів державної влади і місцевого самоврядування підтверджено факт того, що спірні гаражі є об'єктом самочинного будівництва і не належать на жодному праві жодній особі або особам.

Зазначив, що наявність гаражів грубо порушує право мешканців прилеглих будинків на використання території загального призначення, суттєво обмежує доступ до комунікацій. Внаслідок проведеної забудови виникла та існує постійна загроза нанесення шкоди нерухомому майну, що належить йому, через примикання стін гаражів до несучої стіни будинку НОМЕР_1 утворення грибку через відсутність доступу до повітря і світла, неможливість відстежувати технічний стан стіни будинку та проводити її поточний ремонт, забруднення будинку сміттям, що потрапляє на дах безхазяйних гаражів, який, в свою чергу, несе високий ступінь ризику виникнення пожежі у зв'язку з відсутністю необхідних протипожежних розривів між спорудами. В разі виникнення надзвичайної ситуації автомобілі екстреної допомоги не зможуть доїхати до місця призначення через те, що в'їзд дуже вузький. Також гаражі перешкоджають йому у проведенні необхідного ремонту та утеплення його квартири.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради про знесення самочинно збудованих безхазяйних гаражів задоволені.

Харківську міську раду зобов'язано знести три суміжні незаконно самочинно збудовані гаражі, які прилягають до квартир АДРЕСА_1 та які розташовані між будинками АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 просять рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянти вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначають, що вони є власниками гаражів, про знесення яких ухвалено оскаржуване судове рішення, чим вирішено питання про їх права та обов*язки в той час, як вони не були залучені до участі у розгляді справи. Вказують, що на спірні гаражі існують правовстановлюючі документи. Первісним власником усіх гаражів був ОСОБА_10, два з яких в подальшому були продані апелянтам, окремо кожному. ОСОБА_10 сплатив штраф за самочинне будівництво, зібрав підписи мешканців будинків, що розташовані поруч, в тому що вони не заперечують проти існування вказаних гаражів. Після цього КПЖРЕП погодився укласти з ним, а в подальшому із власниками, договори про участь в експлуатаційних витратах, пов'язаних з обслуговуванням території, на якій розташовані гаражі, тобто фактично визнав вказані гаража і їх право власності на них.

Апелянти звертають увагу на те, що позивач не є власником земельної ділянки, на якій споруджені гаражі, спір про речові права між сторонам також відсутній, а позивач звернувся до суду з позовом до суб'єктів владних повноважень щодо виконання ними владних управлінських функцій зі здійснення контролю у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, та не перевірив, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає зазначений спір вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна від «05» червня 2014 року (а.с. 13).

З боку АДРЕСА_2 розташовано три суміжні гаражі, які прилягають до квартир АДРЕСА_1.

Позивачем вживалися заходи для встановлення власників гаражів або користувачів земельної ділянки, на якій вони розташовані, направлялися відповідні запити до органів державної влади і місцевого самоврядування, були отримані відповіді за змістом яких спірні гаражі є об'єктом самочинного будівництва і нікому не належать на жодному праві.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне нерухоме майно є об*єктом самочинного будівництва та підлягає знесенню за рахунок Харківської міської ради.

Між тим, колегія суддів вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваним судовим рішенням було вирішено питання про права та обов*язки ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які є користувачами двох спірних гаражів.

Так, згідно договору купівлі-продажу гаражу (металевої конструкцію) укладеного 05.05.2008 р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Троян Я.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2279,ОСОБА_10 продав та передав у власність ОСОБА_7 гараж (металеву конструкцію), що розташована на подвір'ї будинку АДРЕСА_2 вартістю 5000 грн. (а.с. 251 том 2).

Представник апелянтів пояснив в судовому засіданні, що після придбання зазначений металевий гараж ОСОБА_7 обклала цеглою.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 395 від 06.11.2018 року, гараж за реєстраційним номером АДРЕСА_3 закріплений за ОСОБА_7 (а.с. 89 том 2).

Відповідно до договору № 198 від 3 січня 2003 року на участь у експлуатаційних витратах, пов'язаних з обслуговуванням території, зайнятої господарською спорудою (гараж) КПЖРЕП на підставі рішення № 191 від 08.06.1992 року, № 15 від 22.01.1997 року, № 229 від 07.03.2000 року уклав з ОСОБА_9 договір на сплату експлуатаційних витрат, пов'язаних з обслуговуванням території, зайнятої господарськими спорудами (гараж № 15) (а.с. 256 том 2).

ОСОБА_9 сплачувала зазначені експлуатаційні витрати, що підтверджується квитанціями (а.с. 257 т. 2).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі довідки, серія номер б/н, віданий 01.10.2018 року ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості», технічний паспорт , серія та номер: 100/79, виданий 01.10.2018 року ТОВ «Харківське міське бюро нерухомості» ОСОБА_9 зареєстрована власником гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 84 том 2).

Позивач та його представник звертали увагу на те, що право власності за ОСОБА_6 зареєстровано на підставі документів, які не є належним підтвердженням такого права.

Між тим, доводи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про те, що вони є користувачами спірних гаражів підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані позивачем.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, не з'ясувавши всіх обставин, що мають значення для справи, неправильно визначився із суб'єктним складом вказаних правовідносин, дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

На стадії апеляційного провадження Цивільним процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі у справі відповідачів.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав незалучення до участі у справі усіх осіб, прав та обов*язків яких стосуються заявлені вимоги.

Колегія суддів не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки між сторонами виник цивільно-правовий спір, позивач звернувся на захист свого права з позовом до Харківської міської ради, як до власника земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради про знесення самочинно збудованих безхазяйних гаражів відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна