Справа № 182/5245/17
Провадження № 2/0182/376/2018
23.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Тихомирова І.В.
за участю секретаря - Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополь Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що з 17.04.2012 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. ОСОБА_2 мешкає на території Російської Федерації, матеріальної допомоги синам не надає. Діти проживають з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні. З урахуванням того, що відповідач має обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання синів, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється, а позивач знаходиться скрутному матеріальному становищі, вона вимушена звертатися до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подачі позову і до досягнення синами повноліття.
У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає (а.с.29).
Відповідач є громадянином Російської Федерації, мешкає на її території, у зв'язку з чим Нікопольським міськрайонним судом було направлене доручення компетентному суду Російської Федерації для вручення документів та виконання окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_2 Проте, зазначене доручення повернулося без виконання у зв'язку з тим, що відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації та на виклик Льговського районного суду Курської області не з'явився (а.с.24-52).
З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на згоду позивача на заочний розгляд справи та відсутність відзиву відповідача на позов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що у даному випадку не будуть порушені процесуальні права відповідача, оскільки заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку ст. 284 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Як встановлено судом, з 17.04.2012 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітні сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-16).
На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. Діти проживають з матір'ю, знаходяться на її утриманні (а.с.7-8). ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання синів не надає, тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється.
За таких обставин суд вважає доцільним стягнути аліменти в примусовому порядку.
Проте, зважаючи на принципи розумності, співмірності та справедливості, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршим сином повноліття. У позові ОСОБА_1 зазначає, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, проте доказів цього не надає. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлена можливості звернутися з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання.
Витрат відповідача, що перевищують його заробіток (дохід) у розумінні ч. 3 ст. 182 СК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 179-182 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265, 280, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина Російської Федерації, уродженця с. Дяківка Льговського району Курської області Російської Федерації, аліменти на користь дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на їх утримання, на ім'я їхньої матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 26.09.2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: І. В. Тихомиров