Справа № 455/1433/17
Провадження № 2-о/455/5/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - в залі судових засідань, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Трушевицька сільська рада Старосамбірського району Львівської області, Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27.11.2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області. У її свідоцтві про народження батьками зазначено: батько - відсутній запис, а мати - ОСОБА_2.

18.07.1948 року її матір ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.

Згідно повідомлення прокуратури Львівської області від 23.11.1995 року № 13/8061р-95 громадянин ОСОБА_3, 1922 року народження, заарештований 15.09.1948 року Добромильським РВ МДБ за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 54-1 «а», 54-11 КК УРСР. Із цього часу будь - яких відомостей про нього немає.

Із 1954 року її мати ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, однією сім'єю в АДРЕСА_1. Вони вели спільне господарство, проводили ремонт будинковолодіння, садили городину. Проживали разом до дня смерті ОСОБА_4 Громадянин ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років. За період проживання ОСОБА_4 одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП «Вигор», розміром 2,36 га. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 83 роки.

Вона, тобто заявниця, звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1. Однак, їй було рекомендовано звернутися в судовому порядку про встановлення факту родинних відносин її матері ОСОБА_2 із ОСОБА_4

Просить встановити факт проживання однією сім'єю громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, із громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, без шлюбу із 1954 року по день смерті ОСОБА_4

Ухвалою судді Старосамбірськогорайонного суду Львівської області від 30.11.2017 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 07.02.2018 року.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити, а також додатково пояснила, що її мати офіційно була одружена з ОСОБА_3. Мала сина - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, чоловіка ОСОБА_3 було заарештовано у 1948 році, після цього його більше ніхто не бачив, він пропав. Саме з тої причини її мати не могла зареєструвати шлюб з її батьком - ОСОБА_4, який з 1954 року проживав разом з її матір»ю в незареєстрованому шлюбі в с. Трушевичі. У 1964 році згорів будинок, в якому вони жили. Тоді її мати і її тато збудували новий будинок на місці будинку, який згорів. А в подальшому у них народилася вона, тобто ОСОБА_1. В останні роки батько хворів, два з половиною років лежав, вони з матір»ю його доглядали, а коли помер, то поховали. Вважає, що після його смерті має право на спадщину.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Стрілка Р.І. в судовому засіданні проти вимог заяви не заперечив, додатково пояснив, що він дуже добре знає заявницю, так як разом з нею навчався в одній школі. Вона молодша від нього на один рік. Йому відомо і про це всі знають в селі, що ОСОБА_4 є батьком заявниці, заявниця його кликала батьком, а він її називав своєю дочкою. ОСОБА_4 проживав спільно з ОСОБА_2 в с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, разом вели спільне господарство, робив їй, тобто заявниці, весілля. Протягом багатьох років проживали однією сім'єю, працював у колгоспі разом з матір»ю заявниці, її поважав, помер у 1999 році, поховали його з будинку, в якому спільно проживав однією сім'єю з ОСОБА_2, він ніколи не знав, що вони проживали в незареєстрованому шлюбі, в сільській раді документів, які б свідчили про їх реєстрацію шлюбу також немає.

Представник Старосамбірської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив (а.с.33, 68, 75), з будь-якими клопотаннями не звертався.

Заслухавши пояснення заявниці, представника Трушевицької сільської ради, дослідиши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно долучених до справи документів заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, підтверджується записом акта про народження №38 від 02.12.1964 року та свідоцтвом про її народження (а.с.26,42), в яких зазначено батьками: батько - відсутній запис, а мати - ОСОБА_2. А згідно запису акта про укладення шлюбу №6 (а.с.27,41) ОСОБА_1 18.06.1983 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_1 (а.с.27,41).

Як було встановлено у судовому засіданні, це підтверджується і документально, що мати заявниці - ОСОБА_2 18.07.1948 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.40).

Однак, згідно повідомлення прокуратури Львівської області від 23.11.1995 року № 13/8061р-95 відомо, що ОСОБА_3, 1922 року народження, заарештований 15.09.1948 року Добромильським РВ МДБ за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 54-1 «а», 54-11 КК УРСР, на підставі ст.1 Закону України від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» - реабілітований (а.с.10). Із 15.09.1948 року будь-яких відомостей про нього немає ( а.с.10).

Довідкою №124 від 09.11.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканка с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області та громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області проживали разом однією сім'єю в житловому будинку АДРЕСА_1. Вели спільне господарство двору, проводили ремонт будинковолодіння, садили городину. Однією сім'єю проживали разом з 1954 року до дня смерті ОСОБА_4, тобто до 1999 року. Але виконавчим комітетом Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області шлюб між громадянином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не був зареєстрований (а.с.11).

З довідок та виписок з погосподарських книг по Трушевицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області за періоди, а саме: 1953 - 1955 років;1956-1957 років; 1961-1963 років, 1964-1966 років; 1967-1969 років, 1970-1973 років, 1974-1976 років, 1977-1979 років, 1980-1982 років, 1983-1985 років, 1986-1990 років, 1991-1995 років, 1996-2000 років, згідно даних погосподарського обліку по будинковолодінню в АДРЕСА_1, був зареєстрований та фактично проживав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та з 1964 року ОСОБА_1 (а.с. 14-25, 78-117). У даних погосподарських книгах також зазначено, що ОСОБА_2 є головою сім»ї, її чоловіком вказаний - ОСОБА_4 та їх дочкою - ОСОБА_1, що мали землю, тримали худобу, тобто вели спільне господарство.

Із запису акта про смерть №16 (а.с.38) відомо, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 69 років, проживав та місце його смерті - с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області.

Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 із 1954 року до дня смерті ОСОБА_4, ведення ними спільного господарства, пов'язаність їх спільним побутом (обробляли землю, тримали худобу, все робили разом, збудували будинок), підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Дані свідчення підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів.

Із сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_4 одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП «Вигор» розміром 2,36 га (а.с.13). Після смерті останнього відкрилась спадщина на вказаний сертифікат.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 83 років, що підтверджується записом акта про смерть №13 (а.с.39).

Заявниця звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6) та до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1. Однак, їй було рекомендовано звернутися в судовому порядку про встановлення факту родинних відносин її матері ОСОБА_2 із ОСОБА_4 (а.с.28).

Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які перелічені в частині 1 цієї норми. Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями ч.2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як ОСОБА_4 так і ОСОБА_2, дійсно, до дня їх смерті постійно проживали та були зареєстровані по АДРЕСА_1. На день їх смерті проживала та була зареєстрована і заявниця ( а.с.12,45).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Разом з тим, відповідно до положень п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Судом встановлено, що підтвердження даного факту необхідно заявниці для використання можливості бути спадкоємицею після померлого ОСОБА_4.

Отже, суд може зробити беззаперечний висновок, ґрунтуючись на показаннях свідків, та наданими письмовими доказами про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 із 1954 року спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки до дня смерті ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тому у суду є всі підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю з 1954 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, із громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, без шлюбу, які були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1.

На підставі встановленого, керуючись ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 258, 259, п.5 ч.2 ст.293, ч.3 ст. 294, п.5 ч.1 ст. 315, ст.ст.316-319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, із громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, без шлюбу із 1954 року по день смерті ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Ніточко Л.Й.