Справа № 682/965/17
Провадження № 2/682/19/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Зеленської В.І,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1О,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спільній сумісній власності на квартиру, стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя та судових витрат та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права особистої власності на 44/100 квартири та стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в

7 квітня 2017 р ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнання за нею права на ? частку у праві спільної сумісної власності на цю квартиру; стягнення грошової компенсації за належну їй ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м.; стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу.

20 вересня 2017 р представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_4 право на ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м.; стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну їй ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м в розмірі 105 621 грн 00 коп.; стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1056,00 грн судових витрат та 2800 грн витрат на правничу допомогу.

5 травня 2017 р ОСОБА_5 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати за ним право особистої власності на 44/100 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов ОСОБА_4 задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 у звязку з його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 визнали частково, а зустрічні позовні вимоги підтримали про просять зустрічний позов задовольнити повністю.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 пояснила, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану 09 серпня 2015 р. 16 вересня 2015 р придбали у спільну сумісну власність подружжя шляхом укладення договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м.. Право власності на квартиру було зареєстроване за згодою позивачки на відповідача ОСОБА_5 6 грудня 2016 р шлюб між сторонами розірвано. Майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Після розлучення відповідач ОСОБА_5 створює умови, неможливі для спільного проживання в одній квартирі. Вартість спірної квартири на час звернення з позовом до суду становить 211 242,00 грн. Тому просить позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити повністю, визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_4 право на ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м.; стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну їй ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру в розмірі 105 621 грн 00 коп.; стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1056,00 грн судових витрат та 2800 грн витрат на правничу допомогу. Зустрічний позов ОСОБА_5 вважає безпідставним, необґрунтованим, тому просить відмовити в його задоволенні, так як в ході судового розгляду не доведено факт передачі відповідачем ОСОБА_5 авансу за квартиру в розмірі 2500 дол.США для продавця ОСОБА_6 у травні 2015 р, кошти за купівлю квартири були передані продавцю в момент укладення договору купівлі-продажу квартири в повному розмірі, на що вказує розписка продавця ОСОБА_6 від 16.09.2015 р; відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу спірної квартири будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в ході судового розгляду пояснила, що ОСОБА_5, маючи на меті придбати житло для майбутньої сімї з ОСОБА_4, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбу, 7 травня 2015 р за рахунок власних коштів сплатив продавцю ОСОБА_6 аванс за квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м в сумі 2500 дол. США, що стверджується розпискою продавця. 9 серпня 2015 р сторони зареєстрували шлюб, а 16 вересня 2015 року ОСОБА_5 сплатив для продавця решту суми вартості квартири в розмірі 9500 дол. США та уклав нотаріально-посвідчений договір купівлі продажу вказаної квартири. Таким чином, ОСОБА_5 набув в особисту власність за власні кошти 44/100 та у спільну сумісну власність подружжя 56/100 частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири продавець отримала кошти за квартиру до підписання цього договору, а дружина покупця погодилася з укладенням цього договору. Тому вважає позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя необґрунтованими, так як ОСОБА_5 набув в особисту власність 44/100 квартири, а 56/100 квартири визнає спільною сумісною власністю подружжя. Проте, ОСОБА_5 не погоджується на сплату позивачці ОСОБА_4 вартості належної їй частки, що становить 28/100 квартири, так як не має коштів. Тому просить зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити та визнати за ним право особистої власності на 44/100 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м, а зустрічний позов задовольнити частково та визнати 56/100 вказаної квартири спільною сумісною власністю подружжя і визнати за ОСОБА_4 право на 28/100 спірної квартири; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовні вимоги та докази, суд знаходить, що позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 9 серпня 2015 р ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 137876 від 9 серпня 2015 р (а.с.7).

16 вересня 2015 р між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено та нотаріально посвідчено договір купівля-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м (а.с.9-10).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м зареєстроване за ОСОБА_5, на що вказує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.98).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу.

З розписки продавця ОСОБА_6 вбачається, що 7 травня 2015 р вона отримала від ОСОБА_5, як авансовий платіж до договору купівлі-продажу квартири за адресою м. Славута вул.. Лісна, 11/59, кошти в сумі 2500 доларів США (а.с.27).

Факт передачі авансу за квартиру ОСОБА_5 для ОСОБА_6 та укладення розписки від 7 травня 2015 р ствердили в ході судового розгляду свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та допитаний в якості свідка відповідач ОСОБА_5

Та обставина, що свідки не могли назвати точну дату складання розписки та кількість переданих грошей, на думку суду, не може вплинути на достовірність розписки та вказаних у ній фактів.

Відповідно до п. 4 Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м від 16 вересня 2015 р гроші продавцем одержано від покупця до підписання цього договору. Підписання цього договору є підтвердженням факту повного розрахунку за продану квартиру та свідчить про відсутність у продавця по відношенню до покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

З розписки продавця ОСОБА_6 від 16.09.2015 р вбачається, що вона отримала від ОСОБА_5 кошти за продану нею квартиру за адресою м. Славута вул.. Лісна, 11/59 в сумі 9500 доларів США, що становить 218 500,00 грн. З нею розрахувались повністю, претензій не має (а.с.39).

Із змісту розписки та з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11І, ОСОБА_12 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м була продана ОСОБА_6 для ОСОБА_5 всього за 9500 доларів США.

Оскільки судом встановлено, що 2500 доларів США ОСОБА_5 сплатив для ОСОБА_6 в якості авансу за квартиру 7 травня 2015 р, тобто до укладення шлюбу, то суд вважає, що частка квартири вартістю 2500 доларів США відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України є особистою приватною власністю ОСОБА_5

З проведених розрахунків вбачається, що 2500 доларів США є вартістю частки 26/100 від усієї квартири (оскільки 9500 доларів США є вартістю 100/100). Тому в межах задоволення зустрічних позовних вимог за ОСОБА_5 слід визнати право особистої приватної власності на 26/100 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м.

ОСОБА_5 в ході судового розгляду визнав, та з показань свідків вбачається, що решту коштів за квартиру було передано продавцю ОСОБА_6 в приміщенні нотаріальної контори до підписання договору купівлі-продажу спірної квартири, тобто 16 вересня 2015 р., і ці кошти були спільним сумісним майном подружжя та складалися з коштів, подарованих на весіллі та позичених подружжю для придбання житла.

Тому відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України суд вважає, що 74/100 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38 кв.м., вартістю 7000 доларів США, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4

6 грудня 2016 р сторони розірвали шлюб, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-БВ № 076108 від 6 грудня 2016 року (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Як вбачається з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки між сторонами не існувало домовленості про поділ майна подружжя, шлюбний договір не укладався, то суд знаходить, що частки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними і становлять по 37/100 для кожного.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Підстав для застосування вимог ст.. 365 ЦК України не вбачається, позовні вимоги цією нормою закону не обґрунтовуються.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 не дав згоди на присудження ОСОБА_4 грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, попереднього не вніс відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, то суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 в її користь грошової компенсації за належну їй ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру в розмірі 105 621 грн 00 коп, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Факт сплати сторонами судового збору стверджується квитанціями про сплату: ОСОБА_4 - а.с. 1, 120; ОСОБА_5 а.с. 24.

Факт сплати витрат на правничу допомогу стверджується договором про надання правової допомоги та представництво інтересів між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.18), розрахунком вартості виконаних робіт адвоката ОСОБА_2 та квитанцією про оплату правової допомоги ОСОБА_4 в сумі 2800 грн (а.с.42, 43); ордером та договором № 5 про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.21, 22), довідкою про обєм наданої правової допомоги і квитанцією про оплату правової допомоги ОСОБА_5 в сумі 2500 грн (додаються).

Враховуючи наведене, суд знаходить за необхідне стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 пропорційно розміру задоволених позовних вимог 781,60 грн судового збору та 2072 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог 378,18 грн судового збору та 1477,27 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст..ст. 4-13, 17, 18, 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 68, 70, 71 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 26/100 квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_4 право на 37/100 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_5 право на 37/100 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 781,60 грн судового збору та 2072 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 378,18 грн судового збору та 1477,27 грн витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Зеленська В.І.