ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 643/15938/17

провадження № 22-ц/818/451/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

представник позивача: адвокатське об'єднання «Ястребова, Кузьмін і партнери»,

відповідач: ОСОБА_3,

відповідач: приватний нотаріус ХМНО Горішний Євгеній Вікторович,

відповідач: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль",

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвокатського об'єднання «Ястребова, Кузьмін і партнери» про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвокатського об'єднання "Ястребова, Кузьмін і партнери" до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ХМНО Горішного Євгенія Вікторовича, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання неправомірними дій нотаріуса щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання незаконними та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2018 року (в складі судді Букреєвої І.А.),

встановив:

У січні 2018 року представник ОСОБА_1- адвокатське об'єднання «Ястребова, Кузьмін і партнери» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ХМНО Горішного Євгенія Вікторовича, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання неправомірними дій нотаріуса щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання незаконними та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором.

07 червня 2018 року представник позивача АО «Ястребова, Кузьмін і партнери»в особі керуючого партнера ОСОБА_2, що є представником позивача за зазначеним позовом подала заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на виселення ОСОБА_1 та членів його родини з квартири АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_3 здавати в оренду спірну квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2018 рокуОСОБА_1 в особі представника адвокатського об'єднання «Ястребова, Кузьмін і партнери» в заяві про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_1- адвокатське об'єднання «Ястребова, Кузьмін і партнери» звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та ухвалите нове рішення, яким його заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що до вирішення даної справи по суті, з метою захисту прав позивача та його родини є вкрай необхідним заборонити ОСОБА_3 проводити дії, направлені на самостійне виселення позивача та його родини з квартири АДРЕСА_1, яка є єдиним місцем проживання на території України та право власності на яку вони відстоюють в судовому порядку.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року було вирішене питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 і заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

07 червня 2018 року представник позивача АО «Ястребова, Кузьмін і партнери»в особі керуючого партнера ОСОБА_2, знов звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на виселення ОСОБА_1 та членів його родини з квартири АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_3 здавати в оренду спірну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 151ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокатське об'єднання «Ястребова, Кузьмін і партнери» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ХМНО Горішного Євгенія Вікторовича, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання неправомірними дій нотаріуса щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання незаконними та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором.

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності вбачається, що з 17 жовтня 2017 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3.

Отже, забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на виселення ОСОБА_1 та членів його родини з квартири АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_3 здавати в оренду спірну квартиру АДРЕСА_1 не відповідає позовним вимогам, заявленим позивачем, оскільки предметом позову є визнання неправомірними дій нотаріуса щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання незаконними та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 листопада 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко