Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" листопада 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 44, який розташований по вул. 8 Березня в м.Маріуполі Донецької області. У вказаному будинку також зареєстровані її невістка - ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3, які за вказаною вище адресою тривалий час з 2013 року не проживають, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів. Позивачка просила визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 8 Березня, буд.44.

Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивачка та її представник адвокат ОСОБА_5, яка дії на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 0502-0581987-02 від 04.12.2017 року, в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали вимоги, просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.11.2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 04.04.2014 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3-209, спадкова справа № 749/2013, житловий будинок № 44, який розташований по вул. 8 Березня в м. Маріуполі Донецької області належить ОСОБА_1.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка є власницею будинку № 44, який розташований по вул. 8 Березня в м. Маріуполі Донецької області, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

З письмових матеріалів справи, а саме інформації наданої Центром надання адміністративних послуг за № 0312-4990 від 11.06.2018 року вбачається, що в будинку 44 по вул. 8 Березня в м. Маріуполі зареєстрованими значаться відповідачі по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 05.04.2014 року.

Згідно акту від 08.12.2017 року, складеного головою КСН «Азовкільце» встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованому по вул. 8 Березня в м. Маріуполі, однак не проживають за вказаною адресою з 2013 року по теперішній час.

Крім того, з інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що відповідачі по справі 09.07.2014 року виїхали за межі України з пункту пропуску Новоазовськ.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у наданих суду поясненнях підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку № 44 розташованому по вул. 8 Березня в м. Маріуполі, не мешкають з 2013 року, місцезнаходження їх їм не відоме.

За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованому по вул. 8 Берзня в м. Маріуполі, понад чотирьох років, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 8 Березня, буд.44.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко