Номер провадження: 22-ц/785/4125/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Гірняк Л.А.,

Суддів: Кононенко Н.А., Сегеди С.М.

при секретарі: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Укрсиббанк", третя особа: ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним, ( головуючого судді Бойчук А.Ю.)-

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Укрсиббанк", третя особа: ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним.

У ході судового засідання представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заявлено клопотання, згідно якого, остання просила призначити у справі № 522/13588/17 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, на вирішення якої поставити такі питання:

- Чи відповідає графік платежів умовам кредитного договору від 09.04.2008р. за №11330924'"- (при застосуванні ануітетної схеми погашення)?

- Яка реальна процентна ставка за кредитним договором від 09.04.2008р. за №0 (при застосуванні ануітетної схеми погашення)?

- Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості від 29.05.2017 року позичальника ОСОБА_2 (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед ПАТ «УкрСиббанк» умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору від 09.04.2008р. за №0 (при застосуванні ануітетної схеми погашення) та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

- Яка сума ОСОБА_2 в загалі сплачена за кредитним договором від 09.04.2008р. за №0 (при застосуванні ануітетної схеми погашення)?

- Яка сума заборгованості, а саме: основна сума боргу за кредитом, відсотки за користувачш кредитом, пені, штрафні санкції відповідно до кредитного договору від 09.04.2008р. за № 0 (при застосуванні ануітетної схеми погашення) залишилась за кредитним договором у ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» станом на 20.08.2014р. та станом на 16.06.2017 року. Обґрунтовувала свої вимоги тим, що ці обставини мають значення по

справі для доведення фактів порушення вимог законодавства при укладення Кредитного договору між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення експертизи документів фінансово-кредитних операцій по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Укрсиббанк", третя особа: ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій за кредитним договором №0 від 09.04.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Укрсиббанк" та ухвалити судове рішення, яким задовольнити клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій за кредитним договором №0 від 09.04.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Укрсиббанк" у повному обсязі. Зокрема посилається на ті ж обставини, що зазначені в позовній заяві та на те, що без висновку експерта неможливо встановити чи відповідає кредитний договір ЗУ «Про захист прав споживачів»,Постанови № 168 від 10.05.2007 року. Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».Одночасно вважає,що суд порушив та позбавив позивача права надавати докази в обґрунтування своїх вимог та клопотання розглянуто у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в клопотанні про призначення експертизи районний суд виходив з того, що зясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань,вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Одночасно зазначив, що проведення експертизи є наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте з таким судженням суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

За правилами ст.102 ч.3 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Припис ст.103 ч.1 ЦПК України передбачає ,що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1)для зясування обставин,що мають значення для справи,необхідні спеціальні знання у сфері іншій,ніж право,без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2)сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В своїх позовних вимогах позивач посилаючись на грубе порушення відповідачем вимог законодавства щодо не надання об'єктивної, повної та достовірної інформації про умови кредиту та введення його в оману щодо реальної процентної ставки за користування кредитом, просить суд визнати кредитний договір недійсним посилаючись на вимоги ст.203 ч.1 , 215 ч.1 п.3 ЦПК України.

За приписом ст.2 п.2 ЦПК України передбачено,що основними засадами(принципами) цивільного судочинства є, в тому числі: верховенство права,рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом,змагальність сторін,розумність строків розгляду справи та інше.

Стаття 12 ч.3 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини,які

мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків ,встановлених цим Кодексом.

Зокрема, в клопотанні про призначення судово-екнономічної експертизи позивач просив дослідити відповідність про надання споживчого кредиту процентній ставці за використання кредитних коштів, котра становила становить 12,50% річних, але реальна процентна ставк афактично становила 36,00%, 33,00%, 31,00%, 30,00%, 28,00%, 26,00%, 25,00% та є вищою від процентної ставки зазначеної в умовах кредитного договору ,що є наслідком недотримання «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168 та відсутні встановлені законодавством обов'язкові умови, які необхідні для укладення кредиту..

Крім того, заявник зазначав, що банк приховав від позичальника повну та обєктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія приходить до висновку, що районний суд безпідставно відмовив в клопотанні позивача щодо проведення судлово-економічної експертизи так як для ефективного способу оспореного права та зясування обставин: чи був позивач в момент підписання кредитного договору між сторонами, введений в оману відповідачем щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупної вартості , що могло це призвести до подорожчення кредиту ; чи позивачу об'єктивно бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору при отриманні кредитних послуг, чи відповідач відповідно до ЗУ "Про захист прав споживачів" надав позивачу відомості , які потрібні при укладенні кредитного договору зазначивши їх в його змісті, необхідні спеціальні знання в іншій галузі,зокрема,економіці,без яких встановити відповідні обставини неможливо оскільки висновок експерта не може замінити інший доказ. .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Захищене статтею 6 ЄКПЛ право на справедливий судовий розгляд одночасно передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має право коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обовязків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

Як вбачається з матеріалів справи клопотання щодо призначення судової експертизи не проінформовано та не коментовано відповідачем так як до суду подано в день судового засідання 22.02.2018 року та розглянуто у відсутності відповідача.(118-134)

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що відмова від проведення судово-економічної експертизи є необґрунтованою, а посилання на затягування судового процесу є помилковим, так як період проведення експертизи охоплюється принципом розумності строків та правом позивача на справедливий судовий розгляд з обовязком суду контролювати строки її проведення.

Відповідно до вимог ст.379 ч.1 п.4 ЦПК України підставами скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права,які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 367,368,374,379 ,381,382,384,390 ЦПК ЦПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року скасувати, і направити для продовження до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 25.04.2018 року

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: Н.А.Кононенко

ОСОБА_5