ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Херсон

Номер справи: 665/307/17

Номер провадження: 22-ц/819/445/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

учасники справи:

позивач - Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року у складі судді Пилипенко І.О., у цивільній справі за позовом Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

28 лютого 2017 року Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 квітня 2011 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №5776-к, за умовами якого Фонд надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 6942грн. терміном на 3 роки для будівництва газопровідних мереж за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, с. Кучерявоволодимирівка.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 29 квітня 2011 року між Фондом та ОСОБА_2 укладено договір поруки №5776-п, згідно якого ОСОБА_2 виступив поручителем ОСОБА_3 та на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання ОСОБА_3, які виникли з умов кредитного договору.

07 жовтня 2011 року між Фондом та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 5776/1-к, за умовами якої до кредитного договору №5776-к від 29 квітня 2011 року внесено зміни, а саме, збільшено суму кредиту до 25732 грн. та продовжено термін погашення кредиту до 9 років. В цей же день, у зв'язку зі збільшенням суми кредиту з ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №5776/1-п до договору поруки №5776-п від 29 квітня 2011 року, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язався у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором погасити кредитну заборгованість та нараховані відсотки по кредиту, пеню та інші платежі.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 24 лютого 2017 року складає 23630,90грн., з яких 22205,52 грн. - заборгованість по кредиту; 1402,78 грн. - нараховані штрафні санкції; 22,60 поштові витрати.

Враховуючи зазначене позивач просив суд: розірвати кредитний договір №5776-к укладений 29 квітня 2011 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_3, та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість в сумі 23630,90грн., та вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 серпня 2018 року провадження по справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 - закрито з підстав п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року у задоволені позовних вимог Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фонду в повному обсязі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4 заперечуючи проти апеляційної скарги Фонду, зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Також, зазначивши, що за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника позичальника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на відповідача такого обов'язку є неправомірним. Просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №5776-к, за умовами якого Фонд надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 6942грн. терміном на 3 роки для будівництва газопровідних мереж за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, с. Кучерявоволодимирівка (т.1 а.с.11-12).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором в цей же день між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_2 укладено договір поруки №5776-п, згідно якого ОСОБА_2 виступив поручителем ОСОБА_3 та на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання ОСОБА_3, які виникають з умов Кредитного договору №5776-к від 29 квітня 2011 року (т.1 а.с.15).

Відповідно до п 2.3 договору поруки у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки позичальник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі.

З п. 3.1 договору поруки, вбачається, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення заборгованості перед кредитором.

07 жовтня 2011 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 5776/1-к, за умовами якої до кредитного договору №5776-к від 29 квітня 2011 року внесено зміни, а саме, збільшено суму кредиту до 25732,00грн. та продовжено термін погашення кредиту до 9 років (т.1 а.с. 13).

В цей же день, у зв'язку зі збільшенням суми кредиту з ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №5776/1-п до договору поруки №5776-п від 29 квітня 2011 року, за умовами якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.2.1 Розділу 2 «Обов'язки сторін» Договору поруки №5776-п від 29 квітня 2011 року та викласти його в такій редакції: «2.1. Поручителі зобов'язуються у разі невиконання Позичальником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з дня отримання письмового повідомлення про заборгованість по кредитному договору №5776-к від 29 квітня 2011 року, а саме кредит в сумі 25732 грн., нараховані відсотки по кредиту, пеню та інші платежі.» (т.1 а.с.16)

Згідно графіку погашення кредиту ОСОБА_3 зобов'язалась здійснювати погашення кредиту щоквартально з 01.01.2014р.-31.03.2014р. в сумі 705грн., з 01.04.2014р. по 31.12.2022р. в сумі 715грн. (т.1 а.с.14)

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, оплативши позичальнику ОСОБА_3 виконання робіт по будівництву газопровідних мереж надавши позичальнику кредит у сумі 25732,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та бухгалтерськими довідками про надання кредитних коштів на будівництво газопровідних мереж та газифікацію ОСОБА_3 (т.1 а.с.20-28).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 24 лютого 2017 року складає 23630,90грн., з яких 22205,52 грн. - заборгованість по кредиту; 1402,78 грн. - нараховані штрафні санкції; 22,60 поштові витрати (т.1 а.с.6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Кучерявоволодимирівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області 17 травня 2016 року, актовий запис № 06 (т. 1 а.с.47).

Відповідно до листів Чаплинської державної нотаріальної контори № 991/01-16 від 13.10.2017 року та Приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Ткаченко С.А. № 266/01-16 від 18.10.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (т.1 а.с.119-120).

Згідно довідки виконавчого комітету Чаплинської селищної ради № 728/02-19 від 16.04.2018року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно та на час смерті проживала за адресою АДРЕСА_1.

Разом з нею проживали: цивільний чоловік ОСОБА_6, донька ОСОБА_7, 1995 року народження, та сини ОСОБА_8, 2004 року народження, ОСОБА_9,2011 року народження (т. 1 а.с.227)

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, діти ОСОБА_3, будучи спадкоємцями І черги за законом, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері. В матеріалах справи відсутні відомості, що у встановленому законом порядку ОСОБА_7, чи законні представники малолітніх дітей ОСОБА_8, та ОСОБА_9 з дозволу органу опіки та піклування заявили у строки визначені ст. 1270 ЦК України про відмову від спадщини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Обставини, за яких припиняється порука, визначені статтею 559 ЦК України, відповідно до вимог частини 3 якої порука, зокрема, припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Аналогічне правило міститься також у ч. 1 ст. 523 ЦК - порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК).

Обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора передбачений статтею 1282 ЦК України, згідно частини 1 якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцям.

Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо така умова міститься у договорі поруки.

Враховуючи зазначене, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмово згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки.

Отже, як вбачається з матеріалів справи в наслідок смерті позичальника ОСОБА_3, обов'язок за кредитним договором щодо повернення грошових коштів перейшов, в силу вимог ст.. 1216, 1218 ЦК України до спадкоємців, які зобов'язані задовільнити вимоги кредитора в порядку визначеному ст. 1282 ЦК України.

Враховуючи, що за умовами договору поруки № 5776-п укладеного 29 квітня 2011 року зі змінами внесеними додатковою угодою №5776/1-п від 07 жовтня 2011 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_3, поручитель не надавав згоди відповідати за новим боржником, зокрема спадкоємцями позичальника, суд першої інстанції дійшов обгрунтовано висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача до відповідача як поручителя про стягнення боргу за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять посилання на інші докази на підтвердження цих доводів.

Зважаючи на зазначене суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі залишити без задоволення.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова