Ухвала

Іменем України

26 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 752/11889/17

провадження № 61-200св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

розглянув у порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про відмову від касаційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Плахотнюк К. Г. від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Оніщука М. І., Українець Л. Д., Шебуєвої В. А. від 22 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у подальшому уточненим, до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - банк, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу та стягнення нарахованих відсотків, просила стягнути з банку на свою користь заборгованість за договорами депозитних вкладів у загальній сумі 399 857, 02 євро та 746 608, 62 доларів США, що станом на 14 березня 2017 року становить 20 76 305, 80 грн, а також пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 231 500, 98 грн станом на 12 вересня 2017 року.

Позивач на обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено сім договорів депозитних вкладів, після закінчення дії яких банк відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми вкладів та відсотків за вкладами. 14 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою про повернення вкладів, нарахованих відсотків та розірвання договору, у відповідь на що повідомлена про розгляд банком питання про врегулювання проблеми вкладників, рахунки яких відкриті на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя. На момент звернення до суду із позовом відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її користь заборгованість за договорами депозитних вкладів від 31 серпня 2007 року № SAMDN8094; від 16 вересня 2009 року № SAMDN4031; від 14 березня 2011 року № SAMDN4068; від 13 травня 2011 року № SAMDN5979; від 13 травня 2011 року № SAMDN6205; від 20 січня 2012 року № SAMDN8273; від 23 травня 2012 року № SAMDN9865 у загальній сумі 399 857, 02 євро, що станом на 14 березня 2017 року становило 11 467 899, 30 грн, та 746 608, 62 доларів США, що станом на 14 березня 2017 року становило 20 076 305, 80 грн, а також пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань в загальній сумі 231 500, 98 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що позивачем не надано оригіналів договорів банківських вкладів та квитанцій про внесення грошових коштів на депозитний рахунок. При цьому, позивач не надала доказів неотримання нею виплат за відсотками за депозитними договорами.

За твердженнями заявника, загальновідомим є факт виплати на окупованій території АР Крим грошових коштів за депозитними договорами, укладеними з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за наявності у вкладника оригіналів зазначених документів. На переконання банку, до спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки банківський вклад не є ані роботою, ані продажем товару у сенсі положень, визначених цим Законом. Банк при позичанні грошових коштів у вкладника не отримує винагороди, а, навпаки, сплачує за користування ними відсотки протягом періоду їх використання.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі відкрито касаційне провадження.

У березні 2018 року до суду касаційної інстанції від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла заява про відмову від касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

За правилом частини п'ятої статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

У листі, направленому Верховним Судом, заявнику роз'яснено процесуальні наслідки закриття касаційного провадження у справі та право відкликати заяву про відмову від касаційної скарги.

Скаржник, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», подало до суду заяву, в якій підтримало відмову від касаційної скарги та повідомило, що наслідки закриття провадження у справі відомі та зрозумілі.

Зважаючи на те, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного провадження, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Прийняти відмову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» від касаційної скарги.

Касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу та стягнення нарахованих відсотків за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик