Справа № 583/1205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка справу за заявою

ОСОБА_1,

заінтересована особа: Управління ДМС України в Сумській області в особі Охтирського міського сектору

про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якому просить встановити факт постійного проживання на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3. Заяву мотивує тим, що він (ОСОБА_1А.) народився 21.12.1977 р. в м. Охтирка Сумської області, з 1989 по 1993 рік навчався в Охтирській ЗОШ № 2 м. Охтирка, в 1996 р. отримав паспорт громадянина України. З 2002 року по 2005 рік заявник проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 Федерації. 02.11.2011 р. він (ОСОБА_1А.) уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_2 Федерації та 04.10.2002 р. отримав громадянство та паспорт громадянина ОСОБА_2 Федерації. При видачі паспорта громадянина РФ паспорт громадянина України було здано до УВД м. Нефтеюганськ. В 2005 р. він (ОСОБА_1А.) повернувся на Україну до м. Охтирка, де в 2007 році отримав посвідку на постійне місце проживання. На даний час бажає отримати паспорт громадянина України, тому звернувся до суду з вказаною заявою.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Управління ДМС України в Сумській області в особі Охтирського міського сектору ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що у встановленні юридичного факту покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, покази свідків, вивчивши матеріалисправи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України Про громадянство України, Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи в неповнолітньому віці, постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року, що підтверджується наступними доказами.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-БП № 441830 ОСОБА_1 народився 21.12.1977 року в м. Охтирка Сумської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 81 від 18.02.1978 року.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні показали, що ОСОБА_1 з моменту народження та станом на 24.08.1991 року постійно проживав разом зі своїми батьками в квартирі АДРЕСА_1 А м, Охтирка Сумської області. В 2002 році ОСОБА_1 поїхав до ОСОБА_2 Федерації, а в 2005 році знову повернувся на Україну та на даний час проживає за вищевказаною адресою.

Згідно довідки Охтирської ОСОБА_7 ступенів № 2 Охтирської міської ради № 19 від 22.03.2018 р. ОСОБА_1 дійсно навчався в Охтирській середній школі № 2 з 1989 року по 1993 рік та отримав свідоцтво про неповну загальну середню освіту ОС № 011089,що також підтверджується копією свідоцтва про неповну загальну середню освіту від 11.06.1993 р.

Відповідно до форми 1 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, 18.07.1995 р. отримував паспорт громадянина України серія МА № 003324.

На ім'я ОСОБА_1 03 вересня 1998 року Охтирською міжрайонною Державною податковою інспекцією видавалась картка фізичної особи-платника податків.

Із посвідки на постійне проживання серія СМ № 013412 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, прибув з Росії та зареєстрований за адресою вул.. Широка (Менжинського), 9 А АДРЕСА_2 з 28.08.2007 року.

Відповідно до копії будинкової книги на квартиру АДРЕСА_3 А кв. 25 м. Охтирка батьки ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 станом на 24.08.1991 р. були зареєстровані у вказаній квартирі.

Згідно довідки ОСББ «Дружба» № 95 від 01.09.2017 р. ОСОБА_1 дійсно в 1991 році проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 А кв. 25 м. Охтирка.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1, будучи в неповнолітньому віці, постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на території України станом на 24.08.1991 року, так як встановлення даного факту має юридичне значення для встановлення його належності до громадянства України.

На підставі викладеного, ст.1, 3 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001 р., Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/200, керуючись ст. ст. 12, 81, 265, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_10