ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2491/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Леонтьєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення забезпечувального платежу (завдатку) та додаткового завдатку за наслідками невиконання попереднього договору, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення забезпечувального платежу (завдатку) та додаткового завдатку за наслідками невиконання попереднього договору. Мотивуючи свої вимоги тим, що 06 квітня 2017 року між нею та ОСОБА_3 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06 квітня 2017 року про зобов»язання у майбутньому в строк до 15 квітня 2017 року укласти договір (основний договір) купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 63 500 доларів 00 центів США. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу квартири, до підписання цього договору, вона передала, а відповідачка прийняла кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 26 000 грн. Окрім того, продавець ОСОБА_3 згідно п. 2.1.2 попереднього договору зобов»язалась у строк до 08 квітня 2017 року, але не пізніше ніж за день до підписання договору купівлі-продажу, надати покупцю довідки про відсутність заборгованості по комунальним послугам, що стосуються об»єкту продажу. Своїм підписом під цим договором відповідачка підтвердила факт отримання він неї грошей в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США. Проте у строк до 08 квітня 2017 року відповідачка не надала їй довідки про відсутність заборгованості по комунальним послугам, що стосуються об»єкту продажу, й незалежно від її волевиявлення підписання основного договору не відбулось, залишивши у своєму володінні сплачені нею грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, й наразі відповідачка відмовляється від їх повернення, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка та її представник Дем»яненко М.В., діючий на підставі ордеру адвоката від 25 квітня 2018 року (а.с. 50), позовні вимоги підтримали з тих же підстав та спросили їх задовольнити: стягнути з відповідачки на користь позивача 26 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США, - забезпечувального платежу (завдатку), 26 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США, - додаткової суми, що складає розмір завдатку згідно п.3.2, 3.4 Попереднього договру.

В судовому засіданні відповідачка та її представник відповідача ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності від 12 січня 2018 року (а.с.49), позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог, визнавши факт неповернення відповідчкою грошових коштів, отрималих від позивачки у розмірі 1 000 (одна тисяча) доларів США.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенні із наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 06 квітня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06 квітня 2017 року про зобов»язання у майбутньому в строк до 15 квітня 2017 року укласти договір (основний договір) купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 63 500 доларів 00 центів США (а.с. 5-9).

Факт та дійсність укладеного попереднього договору не спростовується та визнається строронами.

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу квартири, до підписання цього договору, позивачка передала, а відповідачка прийняла від позивачки грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 26 000 грн.

Окрім того, продавець ОСОБА_3 згідно п. 2.1.2 попереднього договору зобов»язалась у строк до 08 квітня 2017 року, але не пізніше ніж за день до підписання договору купівлі-продажу, надати покупцю довідки про відсутність заборгованості по комунальним послугам, що стосуються об»єкту продажу.

Своїм підписом під цим договором відповідачка підтвердила факт отримання він позивачки грошових коштів у сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США.

Проте у строк до 08 квітня 2017 року відповідачка не надала позивачці довідки про відсутність заборгованості по комунальним послугам, що стосуються об»єкту продажу, й незалежно від її волевиявлення підписання основного договору не відбулось, залишивши у своєму володінні сплачені нею грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, й наразі відмовляється від їх повернення позивачці.

Попереднім є договір, відповідно до ч.1 ст. 635 ЦК України, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони погодили умови договору своїми підписами.

Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу.

Позивач відповідно до попереднього договору засвідчив, що всі його умови йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати вцілому.

Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, й не спростовується відповідачем, між сторонами не дотримані умови попереднього договору, а саме - основий договір про купівлю-продажу квартири не укладений в передбачний строк - до 15 квітня 2017 року (п.1 попереднього договору), а вподальшому відповідачка відчужила квартиру іншій особі, що визнається нею, залишивши у себе отримані кошти від позивачки 1 000 (одна тисяча) доларів США, - забезпечувального платежу (завдатку).

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч.2 ст. 635 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов»язання сталося з вини кредитора, він зобов»язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь окрім 26 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США, - забезпечувального платежу (завдатку), 26 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США, - додаткової суми, що складає розмір завдатку, всього - 52 000 грн. 00 коп. на підставі ч.1 ст. 571 ЦК України й п. 3.4 попереднього договору, які підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, згідно п. 3.4 попереднього договору, укладеного між сторонами, в разі невиконання продавцем своїх зобов»язань за даною угодою, він зобов»язується в триденний термін повернути покупцю передоплату (завдаток), передану згідно п. 3.2 цього договору в подвійному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення зобов'язання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких підстав, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 26 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США, - забезпечувального платежу (завдатку), 26 000 грн. 00 коп., що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларів США, - додаткової суми, що складає розмір завдатку, всього - 52 000 грн. 00 коп.

Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов"язань, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують їх вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 549, 571, 611, 625, 635, 627, 628, 629 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення забезпечувального платежу (завдатку) та додаткового завдатку за наслідками невиконання попереднього договору, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 26 000 грн. 00 коп. - забезпечувального платежу (завдатку), 26 000 грн. 00 коп. - додаткової суми, що складає розмір завдатку, 640 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 52 640 (п»ятдесят дві тисячі шістсот сорок) грн. 00 (нуль) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Коренюк А.М.