Справа № 597/13/18
Провадження № 2/597/38/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"19" квітня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої судді Шевчук В.М.
за участю секретаря Николайчук З.М.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки ОСОБА_2
представника служби у справах дітей Кузь В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та третьої особи - служби у спрвах дітей Заліщицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Заліщицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 Від цього шлюбу в них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 31.10.2014 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області шлюб між ними розірвано. З того часу відповідач ОСОБА_4 залишив її та переїхав в господарство своїх батьків, що в с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області. Згодом відповідач виїхав в м.Київ на роботу, де створив сім'ю з іншою жінкою, з якою проживає по даний час. З того часу відповідач жодного разу не бачив сина, не цікавився його життям, не виявляв бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що дитина постійно потребує тривалого та дорогого лікування з приводу вади ока. Зважаючи на те, що відповідач протягом тривалого часу не виконує своїх батьківських обов'язків, просить суд позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просять суд задовольнити їх в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надав у встановлений судом строк відзиву до суду.
Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, проти чого позивачка та її представник не заперечують.
Представник третьої особи служби у справах дітей Заліщицької районної державної адміністрації Кузь В.Б. в судовому засіданні пояснив, що підтримує висновок органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації від 25.09.2017 року про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5, щодо вирішення даного спору покладається на думку суду.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 31.10.2014 року розірвано.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народився син ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації народжень складено відповідний актовий запис за № 3.
Згідно довідки № 1376, виданої виконкомом Новосілківської сільської ради Тернопільської області, акту перевірки фактичного проживання відповідача ОСОБА_4 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання матері ОСОБА_1, неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір'ю, яка займається його вихованням та утриманням. Відповідач ОСОБА_4 не приймає участі у вихованні свого сина ОСОБА_5
Відповідно до довідки № 12 від 11.04.2018 року, виданої загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, відповідач ОСОБА_4 за період навчання свого сина ОСОБА_5 не цікавився шкільним життям дитини, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з класним керівником та вчителями.
З матеріалів справи вбачається висновок органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області № 01-1561/02-20 від 25.09.2017 року про недоцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Суд не може погодитися з висновком щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок невмотивований, не містить обгрунтування доцільності такого рішення, так як він спростовується матеріалами справи та доказами, здобутими в судовому засіданні.
Оцінюючи ставлення відповідача до дитини, суд на підставі зазначених вище доказів, приходить до переконання, що батько не проявляє належної уваги та турботи до сина, не цікавиться його навчанням та дозвіллям, не використовує час для зустрічей з ним. При цьому суд бере до уваги, що спірні правовідносини між сторонами існують уже тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання сина. Однак, цього він не зробив, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. А тому, суд вважає дані обставини беззаперечним доказом того, що батько ОСОБА_4 самовільно усунувся від обов'язків по вихованню сина ОСОБА_5
Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст.164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України.
Ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для її природніх здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Невиконання вищезазначених батьківських обов'язків одним із батьків є підставою для встановленого законодавством кола осіб звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав щодо дитини, яка не отримує належного батьківського піклування.
Відповідно до положень Пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема, ставлення батьків до дітей.
В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають грунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.
У зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків, а тому, вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, не піклується про нього, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. А тому, захищаючи права та інтереси дитини, слід позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не просить стягувати їх в її користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 76, 81, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 288-289, 354 ЦПК України, ч.1 п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.19, 150, 151, 164, 166 СК України, роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд,
Позов ОСОБА_1 ОСОБА_4 та третьої особи - служби у спрвах дітей Заліщицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських правзадовольнити.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення набирає законої сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачем протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.04.2018 року.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя

В. М. Шевчук