Справа № 136/585/18
УХВАЛА

іменем України

05 травня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.02.2006 у розмірі 51514,59 грн.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 10.04.2018 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали у зв'язку з тим, що позивачем не зазначено, коли мали місце відповідні невиконання зобовязань боржником, відсутні обґрунтування та математичні формули за якими позивач нарахував відповідачу заборгованість за кредитом, процентах, пенею, комісією та штрафами, не зазначено чи обумовлено було сторонами правочину умови зміни відсотків за користування кредитом у продовж дії договору; не додано до позовної заяви оригінал довіреності від імені юридичної особи за підписом (цифровим електронним підписом) посадової особи.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).

У ч. 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що заява про усунення недоліків від позивача надійшла до суду 04.05.2018, однак недоліки, які визначені у вище вказаній ухвалі позивачем не були усунуті.

Ч.3 ст.2 ЦПК України визначає основні засади судочинства, в тому числі змагальність і диспозитивність. Ч. 1 даної статті визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 175 ЦПК України встановлює вимоги до позовної заяви.

Тобто зміст вказаних процесуальних норм вказує на те, що звертаючись до суду особа повинна вказати не лише вимогу про захист свого порушеного права, а й зазначити в позовній заяві відповідні обставини, що обгрунтовують позовні вимоги, надавши в підтвердження відповідні докази. Зокрема вимагаючи повернення кредитної заборгованості в позовній заяві не достаньо зазначити про наявність договору та вимогу про стягнення відповідної заборгованості на певний час, оскільки в даному випадку суд змушений буде самостійно встановлювати обставини та час виникнення заборгованості. В той час, як до повноважень суду відноситься лише вирішення питання щодо доведеності наявності відповідних обставин на які посилається позивач і самостійне зясування часу виникнення заборгованості, відповідних періодів, ставок процентів за відповідний період буде порушенням принципу змагальності і свідчитиме про заінтересованість на користь позивача, що є неприпустимим, оскільки суд має бути безстороннім.

Посилання представника відповідача, щодо неможливості надання довіреності з тих підстав, що вона в нього одна, а він представляє інтереси позивача в багатьох справах і надання ним довіреності в даній справі позбавить його можливості підтвердити свої повноваження у інших справах на представництво інтересів позивача є недоречними, оскільки не існує жодних обєктивних обтавин, які б перешкоджали позивача уповноважувати представника на ведення кожної справи окремо. Суд зауважує, що вимоги ст. 62 ЦПК України носять імперативний характер і жодних виключень, не містять.

Враховуючи зазначене, суд, керуючись ст.185 ч.3 ЦПК України, дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк визначений судом, у зв'язку з чим позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 120-124, 126, 127, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала про повернення заяви позивачеві у справі може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Кривенко Д.Т.