У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2018 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Нещеретної Л.М., при секретарі Шварцер Г.М., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

14.09.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Під час розгляду справи позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить зупинити виконавче провадження № 57800080 відкрите в Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з примусового виконання виконавчого документа виданого Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16449,17 грн. Враховуючи, що виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства, то постанова державного виконавця Каменських Ірини Євгеніївни № 57800080 від 27.11.2018 р. про відкриття виконавчого провадження не підлягає виконанню оскільки є похідною від виконавчого провадження про стягнення з мене заборгованості на підставі оспорюваного виконавчого напису.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконанняможливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак клопотання позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 (з 15.12.2017 нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004") статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149 153, 157 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити виконавче провадження № 57800080 від 27.11.2018 р. відкрите в Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з примусового виконання виконавчого документа виданого Хортицьким ВДВС про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 16449,17 грн. на користь держави.

Копію ухвали направити до Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Нещеретна