Справа 206/4899/18
Провадження 2/206/1350/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року у залі суду в м. Дніпро Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.

при секретарі Панюшкіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю представника позивача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2018 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів.

В прохальній частині позову позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, місце проживання: м. Дніпро, вул. 20 річчя ПеремогиАДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_2 аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 2000,00 грн. від дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

23 грудня 200 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розлучення з відповідачем та фактичного припинення сімейних стосунків їхня донька ОСОБА_4 постійно проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку щодо утримання доньки (а.с. 1-3).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 12.09.2018 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного провадження.

11 жовтня 2018 року відповідачем було подано до канцелярії суду заперечення на позов, які обґрунтовані тим, що в позовній заяві позивач вказує, що з моменту розлучення та фактично припинення сімейних стосунків їхня донька постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, але з травня 2012 року по березень 2014 року їхня спільна донька проживала з ОСОБА_2 і була на його повному утриманні, в той час як її матір проживала і працювала й налагоджувала особисте життя в м. Києві. З березня 2014 року коли позивачка повернулася з м. Києва і забрала доньку до себе і по сьогоднішній день він весь час брав участь у житті своєї доньки, давав кошти на її утримання, від сплати аліментів ніколи не ухилявся. Позивач не надає жодної квитанції, яка б підтверджувала б те, що вона витрачає гроші кошти на дитину у розмірі 4000 грн. щомісячно. ОСОБА_2 зареєстрований як приватний підприємець, 2 групи нещодавно з 13.04.2018 року, стабільного доходу ще не має, чистий дохід з підприємницької діяльності в місяць становить приблизно 5000 5500 грн., до цього часу був безробітний, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину ОСОБА_6, яка працює бухгалтером в неприбутковій організації на неповному робочому дні з зарплатою 2233,80 грн., так як їхня донька часто хворіє і дружина знаходиться з нею вдома. Разом з ними проживає донька його дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4

На підставі викладеного частково відповідач частково заперечує проти позову, оскільки вимоги позивача викладені в такому позові є необґрунтованими. На сьогоднішній день прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1944 грн., погоджується сплачувати 50% від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років. Саме такий розмір аліментів вважає доцільним та не буде суперечити чинному законодавству (а.с. 20-21).

12.10.2018 року представником позивача ОСОБА_3 було подано відповідь на заперечення, які обґрунтовані тим, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 щомісячно в розмірі 2000,00 грн. від дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов був предявлений 31.08.2018 року, відповідач сам зазначає у своїх запереченнях з 28.08.2018 року і по сьогоднішній день їх дочка знаходиться з позивачем у м. Каїр, Єгипет. Крім того відповідач не заперечує той факт, що їх дочка проживає разом з матірю з серпня 2016 року, у звязку з цим позивач вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання спільної дитини з часу перед явлення позову законна та обґрунтована. У звязку з зазначеним посиланням відповідача на те, що він не має змоги сплачувати аліменти в сумі 2000 грн., позивач вважає недоведеним (а.с. 43).

В судовому засіданні представник позивач позов підтримала просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. в місяць.

Вислухавши позивача, думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно 06 вересня 2016 року Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що 27 грудня 2001 року народилася ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, видано свідоцтво серії І-КИ №606558 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого повторно 14 грудня 2013 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що 02 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2009р. №27016503, ОСОБА_8 є власником ? частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. 9).

З витягу з реєстру платників єдиного податку вбачається, що ОСОБА_2 є приватним підприємцем 2 групи з 13.04.2018 року (а.с. 23-24).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу виданого 14 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що 14 лютого 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, про що видано свідоцтво серії І-КИ №301623 (а.с. 25).

16 липня 2015 року народилася ОСОБА_10, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, 21 липня 2015 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво серії І-КИ №550290 (а.с. 26).

З довідки про доходи виданої 10 жовтня 2018 року Житлово-Будівельним Кооперативом №340, вбачається, що ОСОБА_6 дійсно працює в ОСОБА_11 №340 з 20.09.2015 року по теперішній час та займає посаду бухгалтера, заробітня плата з жовтня 2017 року по серпень 2018 року складає 29946,85 грн., тобто середньомісячна заробітна плата складає 2495,57 грн. (а.с. 27).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_12, судом вбачається, що останній був звільнений 20.07.2015 року і по сьогоднішній день ніде не був працевлаштований (а.с. 30).

Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищевикладені обставини, та часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. від усіх видів його доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, до її повноліття, починаючи з 31 серпня 2018 року.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом щодо сплати аліментів на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.75, 80, 81, 84 СК України, ст. ст.2, 13, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (іпн. НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень від усіх видів його доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 31 серпня 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков