Провадження №2/760/633/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про поділ житлового будинку, виділення в натурі частини житлового будинку та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визначення частки у спадковому майні, встановлення порядку користування житловим приміщенням та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 та просила провести розподіл 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та виділити в натурі 1/3 частку житлового будинку ОСОБА_5, а 1/6 частину ОСОБА_6

Усунути ОСОБА_5 перешкоди у користуванні 1/3 частиною 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником 1/3 частини від 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2013 року.

Відповідач ОСОБА_6 є власником 1/6 частини від 1/2 частини вказаного житлового будинку, на підставі свідоцтва про право власності за заповітом.

Інша 1/2 частина житлового будинку поділена між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, а саме ОСОБА_7 належить 3/10 частини 1/2 частини житлового будинку відповідно до договору дарування житлового будинку від 04.06.2007 року; ОСОБА_3 належить 2/10 частини 1/2 частини житлового будинку на підставі рішення Міністерства юстиції Української ССР від 18.12.1981 року.

У зазначеному будинку проживає дві сім'ї. Будинок поділений фактично на дві частини, кожна з яких має окремий вхід та вихід. Кожна частина будинку обладнана окремим санвузлом, під'єднана до електрики та опалення. На 1/2 частині житлового будинку проживає позивач зі своєю сім'єю та відповідач зі своєю сім'єю.

Зазначила, що вона та відповідач практично займають рівні частини 1/2 частини житлового будинку, хоча по документам частка позивача більша.

Позивач неодноразово пропонувала відповідачу добровільно здійснити поділ будинку відповідно до належних їм часток, але остання не бажає звільняти частину будинку у відповідності до своєї частки.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 заперечуючи проти вимог ОСОБА_5 звернулась з зустрічним позовом в якому просила внести зміни до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 02.04.2013 року видане на ім'я ОСОБА_6 державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В., що спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 4/21 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Внести зміни до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 02.04.2013 року видане на ім'я ОСОБА_5 державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В., що спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 13/42 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Визначити порядок користування часткою у домоволодінні по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наступним чином:

Виділити ОСОБА_5 в користування житлове приміщення загальною площею 58 кв.м., з них житлової 43.5 кв.м та сарай під літ. Б площею 24,6 кв.м.;

Виділити ОСОБА_6 у користування житлове приміщення загальною площею 50,3 кв.м., з них житлової 27,6 кв.м. та сарай літ. В площею 6,2 кв.м. відповідно.

З урахуванням неодноразово збільшених позовних вимог ОСОБА_6 просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, які використані для будівництва кімнати площею 14,10 кв.м., житлового будинку по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, які використані для будівництва кімнати площею 14,10 кв.м., житлового будинку по АДРЕСА_1.

Виділити у користування ідеальних часток співвласників житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наступним чином:

Виділити ОСОБА_6 у користування кухню (1-1) площею 10,3 кв.м., веранду (1-2) площею 6,40 кв.м., житлову (1-3) площею 15,20 кв.м., тамбур (1-4) площею 1,20 кв.м., санвузол (1-5) площею 4,80 кв.м., житлова (1-6) площею 12,40 кв.м. та сарай В площею 6,2 кв.м.;

Виділити ОСОБА_5 у користування: кухню (4-1) площею 10,10 кв.м., коридор (4-2) площею 1,40 кв.м., санвузол (4-3) площею 3,00 кв.м., житлову (4-4) площею 11,90 кв.м., житлову (4-5) площею 17,50 кв.м., житлову (4-6) площею 14,10 кв.м. та сарай літ. Б площею 24,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 кошти у розмірі 10068,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Жовтневого районного народного суду м. Києва від 18.12.1981 року по справі за позовом ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_3 до ОСОБА_10 та ОСОБА_14 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, про визнання права власності в порядку спадкування та розподілу домоволодіння було визнано, в тому числі, право власності на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1 за матір'ю позивача та відповідача ОСОБА_10

При цьому, позивач та відповідач є також спадкоємцями після смерті свого батька, який був власником спірного будинку та мають право спадкування на 1/14 частину домоволодіння кожна, а разом із матір'ю на 1/2 частину домоволодіння, про що і було постановлено рішення.

Однак, на той час ОСОБА_6 була малолітньою, тому не приймала участі у розгляді справи та її частину спадкового майна було оформлено на її матір ОСОБА_10

Мати, згідно рішення суду, мала право на 18/25 частин та 1/14 частину домоволодіння, що загалом становить 277/350 частини спірного домоволодіння, а позивач з відповідачем кожна на 1/14 частини домоволодіння.

06.12.2010 року померла мати сторін ОСОБА_10, спадкоємицями якої за заповітом є позивач та відповідач.

02.04.2013 року ОСОБА_6 було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину домоволодіння по АДРЕСА_2, ОСОБА_5 на 1/3 частину домоволодіння.

Оскільки, позивач за зустрічним позовом мала та має право на ? частину спадкового майна після смерті свого батька, яке було оформлено згідно рішення суду на її мати, вважає, що частку матері згідно рішення суду необхідно зменшити, виділивши ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по ? частині спадкового майна, а також зробити розподіл часток спірного майна згідно заповіту після смерті їх матері.

Крім того, зазначила, що згідно технічного паспорту від 11.05.2007 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 в додатку 2.1 зазначено, що до житлового будинку під літ. А? відображено об'єкт незавершеного будівництва, яке в подальшому було побудовано в кімнату площею 14,10 кв.м.

Оскільки за життя мати сторін по справі не встигла ввести в експлуатацію та зареєструвати право власності на вказану вище кімнату вважає за необхідне визнати право власності на будівельні матеріали, з яких було побудовано кімнату площе 14,10 кв.м. до житлового будинку по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного просила зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Бобровника О.В. від 02.12.2013 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.06.2014 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

04.11.2014 року справі проведено судову будівельно-технічну експертизу та 10.11.2014 року справу повернуто до суду з висновком експерта.

03.12.2014 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_6

27.01.2015 року надійшла заява від ОСОБА_6 про збільшення позовних вимог по зустрічній позовній заяві.

30.09.2015 року надійшла заява від ОСОБА_6 про збільшення позовних вимог по зустрічній позовній заяві.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

06.12.2016 року у справі проведено додаткову судову будівельно-технічну експертизу та 09.12.2016 року справу повернуто до суду з висновком експерта.

08.02.2017 року від представника третьої особи ОСОБА_3 надійшли заперечення.

08.02.2017 року від представника третьої особи ОСОБА_7 надійшли заперечення.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08.02.2017 року первісний та зустрічний позови залишені без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.05.2017 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08.02.2017 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19.05.2017 року справу передано судді Солом'янського районного суду м. Києва Оксюті Т.Г.

21.07.2017 року від представника третьої особи ОСОБА_3 надійшли заперечення.

11.12.2017 року в судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про залучення в якості третьої особи ОСОБА_8, частково задоволено клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про витребування доказів.

22.05.2018 року у судовому засіданні частково задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про виклик свідків та судового експерта.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.05.2018 року клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про забезпечення доказів у справі задоволено.

Представник позивача з первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні просив первісний позов ОСОБА_5 задовольнити, у зустрічному позові ОСОБА_6 просив відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом просив у задоволенні первісного позову ОСОБА_5 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення первісного та зустрічного позовів заперечував посилаючись на те, що задоволення позовних вимог призведе до порушення прав третіх осіб, які є співвласниками спірного домоволодіння.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника третьої особи ОСОБА_7 в яких він проти задоволення первісного та зустрічних позовів заперечував посилаючись на те, що задоволення їх вимог призведе до порушення прав ОСОБА_7 як співвласника домоволодіння.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши думку представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, представника третьої особи ОСОБА_3, врахувавши письмові заперечення представника третьої особи ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів, з огляду на наступне.

06.12.2010 року померла мати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_10

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/2 частина житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 який належав їй на підставі рішення Жовтневого районного народного суду від 18.12.1981 року.

05.11.2004 року ОСОБА_10 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі №3-3748.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2013 року, виданого державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 є власником 1/3 частини житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.2013 року, виданого державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 є власником 1/6 частини житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1

ОСОБА_3 є власником 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1, а саме 2/10 частини належить їй на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Києва від 18.12.1981 року та 1/10 частина належить їй на підставі договору дарування посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 21.07.1982 року.

ОСОБА_7 є власником 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 04.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Марініченко О.С.

ОСОБА_8 є власником 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою №86959785 від 13.05.2017 року з реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі рішення №446 від 16.10.1947 року під забудову домоволодіння АДРЕСА_1 було відведено земельну ділянку розміром 720 кв.м, що підтверджується копією договору на право забудови від 08.12.1947 року.

16.03.1954 року за землекористувачами будинку, було зареєстровано 720 кв.м. земельної ділянки, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів трудящих від 16.03.1954 року №482 «Про висновки обміру земель в збудованих кварталах Жовтневого району».

На зазначеній земельній ділянці розташовані господарські споруди, сараї, погреби, дворовий туалет, фруктові дерева, паркан-огорожа, які знаходяться у спільному користуванні власників домоволодіння

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 03.06.2014 року у справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №0988 від 04.11.2014 року, складеного Київською незалежною судово-експертною установою судовим експертом Бойко М.В. були запропоновані два варіанти виділу ідеальних часток співвласників (1/6 та 1/3) житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1

Варіант №1:

Виділити першому співвласнику (частка 1/6) - кухня (1-1) пл. 10,30 кв.м.;веранда (1-2) пл. 6,40 кв.м.; житлова (1-3) пл. 15,20 кв.м.; тамбур (1-4) пл. 1,20 кв.м.; санвузол (1-5) пл. 4,80 кв.м.; житлова (1-6) пл. 12,40 кв.м.; сарай В, 1/5 споруди №1-4, І.

Виділити другому співвласнику (частка 1/3) - кухня (4-1) пл. 10,10 кв.м.; коридор (4-2) пл. 1,40 кв.м.; санвузол (4-3) пл. 3,00 кв.м.; житлова (4-4) пл. 11,90 кв.м.; житлова (4-5) пл. 17,50 кв.м.; житлова (4-6) пл. 14,10 кв.м., сарай Б, 1/3 споруди №1-4, І.

По результатам таблиць виділу варіанту №1 власника квартир №1 та №4 припадає 47/100 (арифметична частка), а не 50/100 (1/2) частини домоволодіння.

За результатами запропонованого варіанту №1 частка першого співвласника менша ідеальної частки 1/6 (16,67%) на ?3,67%, що в грошовому еквіваленті становить 217561,5-170504 = 47057,50 грн.

За результатами запропонованого варіанту №1 частка другого співвласника більша ідеальної частки 1/3 (33,33%) на ? 0,33%, що в грошовому еквіваленті становить 435123,0-445191 = 10068,00 грн.

Відступи від ідеальних часток становлять: першому співвласнику на 47057,50 грн. менше; другому співвласнику на 10068,00 грн. більше.

Даний варіант виділу ідеальних часток (1/6 та 1/3) з домоволодіння по АДРЕСА_1 проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку не потребує.

Варіант №2:

Виділити першому співвласнику (частка 1/6) - кухня (1-1) пл. 10,30 кв.м.; веранда (1-2) пл. 6,40 кв.м.; житлова (1-3) пл. 15,20 кв.м.; тамбур (1-4) пл. 1,20 кв.м.; санвузол (1-5) пл. 4,80 кв.м.; житлова (1-6) пл. 12,40 кв.м.; сарай Б, 1/6 споруди №1-4, І.

Виділити другому співвласнику (частка 1/3): кухня (4-1) пл. 10,10 кв.м.; коридор (4-2) пл. 1,40 кв.м.; санвузол (4-3) пл. 3,00 кв.м.; житлова (4-4) пл. 11,90 кв.м.; житлова (4-5) пл. 17,50 кв.м.; житлова (4-6) пд. 14,10 кв.м., сарай В, 1/3 споруди №1-4, І.

По результатам таблиць виділу варіанту №2 власникам квартир №1 та №2 припадає 47/100 (арифметична частка), а не 50/100 (1/2) частин домоволодіння.

За результатом запропонованого варіанту №2 частка першого співвласника більша ідеальної частки 1/6 (16,67%) на ? 0,33%, що в грошовому еквіваленті становить 277561,5-217888,5 = 327,00 грн.

За результатом запропонованого варіанту №2 частка другого співвласника менша ідеальної частки 1/3 (33,33%) на ?3,33%, що в грошовому еквіваленті становить 435123,0-397806 = 37317,00 грн.

Відступи від ідеальних часток становлять: першому співвласнику на 327,00 грн. більше. Другому співвласнику на 37317,00 грн. менше.

Даний варіант виділу ідеальних часток (1/6 та 1/3) з домоволодіння по АДРЕСА_1 проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку не потребує.

Ринкова вартість 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці АДРЕСА_1 станом на дату проведення експертизи становить 652684,50 грн.

У зв'язку із тим, що позивач не погоджувалась з запропонованими варіантами поділу домоволодіння, оскільки із запропонованих варіантів частки позивача та відповідача стають практично рівними, судом 25.11.2015 року було призначено судову додаткову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи №2035 від 06.12.2016 року, складеного Київською незалежною судово-будівельною експертною установою судовим експертом Бойко М.В., можливість поділу 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 у відповідності до часток співвласників (позивача та відповідача), відповідно до наданої позивачем ОСОБА_5 схеми існує (варіант поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд №3 (схема №2) та варіант №3 встановлення порядку користування (схема №5).

Варіант №1:

Виділити першому співвласнику (частка 1/6) - кухня (1-1) пл. 10,30 кв.м.; веранда (1-2) пл. 6,40 кв.м., житлова (1-3) пл. 15,20 кв.м., тамбур (1-4) пл. 1,20 кв.м., санвузол (1-5) пл. 4,80 кв.м., житлова (1-6) пл. 12,40 кв.м., сарай В, 1/6 споруди №1-4, І.

Виділити другому співвласнику (частка 1/3) кухня (4-1) пл. 10,10 кв.м., коридор (4-2) пл. 1,40 кв.м., санвузол (4-3) пл. 3,00 кв.м., житлова (4-4) пл. 11,90 кв.м., житлова (4-5) пл. 17,50 кв.м., житлова (4-6) пл. 14,10 кв.м., сарай Б, 1/3 споруди №1-4, І.

За результатом запропонованого варіанту №1: частка першого співвласника більша ідеальної частки 1/6 на ? 8%, що в грошовому еквіваленті становить 51512,50 грн.

Частка другого співвласника менша ідеальної частки на 1/3 ? 8%, що в грошовому еквіваленті становить 51512,50 грн.

Відступи від ідеальних часток становлять: першому співвласнику (частка 1/6) на 51512,50 грн. більше; другому співвласнику 51512,50 грн. менше.

Даний варіант виділу ідеальних часток (1/6 та 1/3) з домоволодіння по АДРЕСА_1 потребує проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщення житлового будинку, а саме: першому співвласнику демонтувати вхідні двері до приміщення кухня (1-1) площею 10,3 кв.м., орієнтована вартість робіт 900,00 грн.; в приміщенні веранда (1-2) площею 6,40 кв.м., влаштувати вхідні двері, демонтувати віконний проріз. Орієнтована вартість робіт 1700,00 грн.

Варіант №2:

Виділити першому співвласнику (частка 1/6) - кухня (1-1) пл.. 10,30 кв.м., веранда (1-2) пл. 6,40 кв.м., житлова (1-3) пл. 15,20 кв.м., житлова (1-6) пл. 12,40 кв.м., сарай Б, 1/6 споруди №1-4, І.

Виділити другому співвласнику (1/3) - тамбур (1-4) пл. 1,20 кв.м.,, санузол (1-5) пл. 4,80 кв.м., кухня (1-4) пл. 10,10 кв.м., коридор (4-2) пл. 1,40 кв.м., санвузол (4-3) пл. 3,00 кв.м., житлова (4-4) пл. 11,90 кв.м., житлова (4-5) пл. 17,50 кв.м., житлова (4-6) пл. 14,10 кв.м., сарай В, 1/3 споруди №1-4, І.

За результатами запропонованого варіанту №2: частка першого співвласника більша ідеальної частки 1/6 на ? 2%, що в грошовому еквіваленті становить 10515,50 грн.; частка другого співвласника менша ідеальної частки 1/3 ? 2%, що в грошовому еквіваленті становить 10515,50 грн.

Відступи від ідеальних часток становлять: першому співвласнику (частка 1/6) на 10515,50 грн. більше; другому співвласнику на 10515,50 грн. менше.

Даний варіант виділу ідеальних часток (1/6 та 1/3) з домоволодіння по АДРЕСА_1 потребує проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку, а саме: закласти дверний проріз між приміщеннями кухня (1-1) площею 10,30 кв.м. та тамбур (1-4) площею 1,20 кв.м. Орієнтована вартість робіт 900,00 грн.

Крім того першому співвласнику демонтувати вхідні двері до приміщення кухні (1-1) площею 10,3 кв.м. Орієнтована вартість робіт 900,00 грн.; в приміщенні веранда (1-2) площею 6,40 кв.м., влаштувати суміщений санвузол площею не менше 3,8 кв.м., та вхідні двері, демонтувавши віконний проріз. Орієнтована вартість робіт 3700,00 грн.

Крім того другому співвласнику влаштувати дверний проріз між приміщеннями кухня (4-1) площею 10,10 кв.м., та тамбур (1-4) площею 1,20 кв.м. Орієнтована вартість робіт 1600,00 грн.

Варіант №3:

Виділити першому співвласнику (частка 1/6)- кухня (1-1) пл. 10,30 кв.м., веранда (1-2) пл. 6,40 кв.м., житлова (1-3) пл. 15,20 кв.м., житлова (1-6) пл. 12,40 кв.м., сарай Б, 1/6 споруди №1-4, І.

Виділити другому співвласнику (частка 1/3) - тамбур (1-4) пл. 1,20 кв.м., санвузол (1-5) пл. 4,80 кв.м., кухня (4-1) пл. 10,10 кв.м., коридор (4-2) пл. 1,40 кв.м., санвузол (4-3) пл. 3,00 кв.м., житлова (4-4) пл. 11,90 кв.м., житлова (4-5) пл. 17,50 кв.м., житлова (4-6) пл. 14,10 кв.м., сарай В, 1/3 споруди №1-4, І.

За результатами запропонованого варіанту №3 частка першого співвласника менша ідеальної частки 1/6 на ? 0,5%, що в грошовому еквіваленті становить 2929,50 грн.; частка другого співвласника більша ідеальної частки 1/3 ? 0,5%, що в грошовому еквіваленті становить 2929,50 грн.

Відступи від ідеальних часток становлять: першому співвласнику (частка 1/6) на 2929,50 кв.м., менше; другому співвласнику (1/3) на 2929,50 грн. більше.

Даний варіант виділу ідеальних часток (1/6 та 1/3) з домоволодіння по АДРЕСА_1 потребує проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщення житлового будинку, а саме: закласти дверний проріз між приміщеннями кухня (1-1) площею 10,30 кв.м., та тамбур (1-4) площею 1,20 кв.м. Орієнтована вартість робіт 900,00 грн.

Крім того, першому співвласнику демонтувати вхідні двері до приміщення кухня (1-1) пл. 10,30 кв.м., та тамбур (1-4) площею 1,20 кв.м. Орієнтована вартість робіт 900,00 грн. В приміщенні веранда (1-2) площею 6,40 кв.м., влаштувати суміщений санвузол площею не менше 3,8 кв.м. та вхідні двері, демонтувавши віконний проріз. Орієнтована вартість робіт 3700,00 грн.

Крім того, другому співвласнику влаштувати дверний проріз між приміщеннями кухня (4-1) площею 10,10 кв.м. та тамбур (1-4) площею 1,20 кв.м. Орієнтована вартість робіт 1600,00 грн.

Щодо поділу (встановлення порядку користування земельною ділянкою).

На розгляд суду пропонуються три можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно до варіантів поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Варіант №1: встановлення порядку користування земельною ділянкою в натурі (частки 1/6 та 1/3), загальною площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно до варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд №1.

Пропонується виділити першому співвласнику земельної ділянки площею 0,0122 га (121,83 кв.м.):

1)Площею 115,57 кв.м., обмежену на схемі №3 точками: 13,12,26, лінія розподілу житлового будинку «А?», 15,18,19,20,21,22,23,24,25,8,9,13.

2)Площею 6,25 кв.м. (контур сарая «В») обмежену на схемі №3 точками 27,28,29,30.

- другому співвласнику земельну ділянку площею 0,02435 га (243,67 кв.м.).

1) Площею 243,67 кв.м. за виключенням площі (контуру сарая «В» обмежену на схемі №3 точками 27,28,29,30) обмежену на схемі №3 точками: 25, 7, 6, 5, 17, 16, 15; лінія поділу прибудови «А?», 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25.

Варіант №2: встановлення порядку користування земельною ділянкою в натурі (частки 1/6 та 1/3), загальною площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно до варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд №1.

Пропонується виділити:

Першому співвласнику земельні ділянки площею 0,0122 га (121,83 кв.м.):

1)Площею 115,57 кв.м., обмежену на схемі №4 точками 13,12,26, лінія розподілу житлового будинку «А» з прибудовами 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 8, 9, 13;

2)Площею 6,25 кв.м. (контур сарая «В») обмежену на схемі №4 точками 27, 28, 29, 30;

Другому співвласнику земельну ділянку площею 0,02435 га (243,67 кв.м.) за виключенням площі (контуру сарая «В» обмежену на схемі №3 точками 27, 28, 29, 30) обмежену на схемі №4 точками 20, 7, 6, 5, 21, 16, 17, 18, 19, 20.

Варіант №3 встановлення порядку користування земельною ділянкою в натурі (частки 1/6 та 1/3), загальною площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно до варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд №1.

Пропонується виділити:

Першому співвласнику земельну ділянку площею 0,0122 га (121,83 кв.м.) обмежену на схемі №5 точками 13, 12, 26, лінія розподілу житлового будинку «А» з прибудовами 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 8, 9, 13;

Другому співвласнику земельну ділянку площею 0,02435 га (243,67 кв.м.) обмежену на схемі №5 точками 20, 7, 6, 5, 21, 16, 17, 18, 19, 20.

Примітка: доступ до своїх земельних ділянок, а саме співвласнику №1 до земельної ділянки площею 6,25 кв.м. - контуру і до сарая «В» (варіанти встановлення порядку користування №1-2) та співвласнику №2 до земельної ділянки площею 0,02435 га (варіанти встановлення порядку користування №1-3) здійснювати шляхом встановлення земельного сервітуту за рішенням суду.

Ринкова вартість 1/2 житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, без врахування самовільно прибудованого приміщення житлова (4-6) площею 14,10 кв.м., а саме земельних поліпшень, що належать власникам квартир №1 та №4, без вартості земельної ділянки, становить 627468,50 грн.

Відповідно до п. 2.3 та 3.11 Інструкції «Щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна» затвердженої наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після права власності на них відповідно до закону.

Як встановлено в судовому засіданні приватизація земельної ділянки сторонами не здійснювалась, а порядок конкретного користування земельною ділянкою між сторонами не визначався. Угоди з цього приводу також не укладались.

З аналізу позовних вимог первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви вбачається, що жодна із сторін не заявляли вимог щодо поділу земельної ділянки, а тому висновки експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №0988 від 04.11.2014 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи №2035 від 06.12.2016 року, складені Київською незалежною судово-експертною установою судовим експертом Бойко М.В. в частині поділу земельної ділянки, не приймаються судом до уваги, оскільки земельною ділянкою по АДРЕСА_1 мають право користування усі співвласники спірного домоволодіння, а тому такий поділ порушить права третіх осіб.

Крім того, з додаткової судової будівельно-технічної експертизи №2035 від 06.12.2016 року вбачається, що експертом було запропоновано три варіанти поділу 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 разом з господарськими спорудами та три варіанти розподілу земельної ділянки між двома співвласника, чим порушено права інших співвласників.

Також, при розподілі житлового будинку не враховано право користування підвалом, під літерою «А», що розташований під будинком та є невід'ємною його частиною в якості інженерної споруди загального користування, адже у всіх варіантах розподілу будинку вхід до підвалу знаходиться в приміщенні на плані 1-2, а питання доступу до підвалу інших співвласників експерт залишає без уваги.

Критерії визначення розмірів земельних ділянок, необхідні для обслуговування житлових будинків та порядок визначення розмірів міститься в ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та Державних санітарних правилах планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 року №173.

Згідно з державними будівельними нормами ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» розміщення об'єктів будівництва на земельних ділянках регламентується такими вимогами: відстань до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна становити не менше 1 м. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

В порушення зазначених норм, у своєму висновку у всіх варіантах поділу земельної ділянки експерт порушує права третіх осіб, так як лінія поділу земельної ділянки від точки 12 до точки 26, а саме без відступу в 1 метр від стіни домоволодіння, проведена на межі приміщень будинку позначених на плані 2-3 та 2-4, які належать ОСОБА_3

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи №0988 від 04.11.2014 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи №2035 від 06.12.2016 року, складені Київською незалежною судово-експертною установою судовим експертом Бойко М.В.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, та представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом проти варіантів поділу житлового будинку по АДРЕСА_1, запропонованих експертом у висновках судової будівельно-технічної експертизи №0988 від 04.11.2014 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи №2035 від 06.12.2016 року заперечували, та наполягали на поділі спірного домоволодіння кожний за своїм варіантом, зазначеними у позовних вимогах первісної та зустрічної позовних заяв.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Згідно з п. 1.2 Інструкції, затвердженої наказом №55 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року №774/14041, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід зазначити, що позивачами за первісним та зустрічним позовам, не надано доказів того, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим по варіантам зазначеним ними у своїх вимогах, що кожній з сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням того, що обидві сторони заперечували проти варіантів поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3, запропонованих експертом у своїх висновках, позивачі за первісним та зустрічним позовами не уточнювали своїх позовних вимог щодо варіантів поділу домоволодіння, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом про розподіл 1/2 частини спірного домоволодіння та виділення в натурі часток житлового будинку та про відмову в задоволенні вимог зустрічної позовної заяви про виділення у користування співвласників ідеальних часток із виплатою компенсації.

Крім того, поділ будинку, який запропонований позивачем за зустрічним позовом не є можливим, оскільки до такого поділу віднесена житлова кімната площею 14,10 кв.м. яка була прибудована до будинку АДРЕСА_1 та не введена в експлуатацію, тобто є самочинним будівництвом та сарай під літ. «В», який не належить позивачу та відповідачу у справі.

З правовстановлюючих документів сторін, а саме свідоцтв про право на спадщину за заповітом вбачається виключно частки кожної сторони в пропорціях 1/3 та 1/6 частин всього будинку без вказівки конкретного користування будинком та господарськими спорудами.

У свідоцтвах про право на спадщину за заповітом є посилання на правовстановлюючий документ спадкодавця, а саме рішення народного суду Жовтневого району м. Києва від 18.12.1981 року в якому є посилання на конкретне користування будинком та господарськими спорудами, які знаходились у користування спадкодавця та інших співвласників будинку, та яке є одночасно правовстановлюючим документом третьої особи ОСОБА_3

З вказаного рішення суду вбачається, що в складі домоволодіння АДРЕСА_1 був один сарай, який належав спадкодавцю ОСОБА_10 та який в свою чергу успадкували спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При цьому, позивач за зустрічним позовом пропонує до розподілу між двома співвласниками будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 два сараї під літерами «Б» та «В».

Слід зазначити, що на момент постановлення рішення народного суду Жовтневого району м. Києва від 18.12.1981 року технічна обстановка домоволодіння по господарським будівлям та спорудам складалась з одного сараю та дворової вбиральні, частина якої належала ОСОБА_3, про що і зазначено у рішенні, оскільки зазначена вбиральня згодом була переобладнана в сарай, який у подальшому в технічному паспорті зазначався як сарай під літ. «В».

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які є спадкоємцями ОСОБА_10 не могли успадкувати два сараї, так як спадкодавець ОСОБА_10 мала у власності лише один сарай зазначений на плані технічного паспорту під літ. «Б».

Також, згідно договору дарування 1/10 частини будинку посвідченого Першою Київською державної нотаріальною конторою від 21.07.1982 року та правовстановлюючого документу ОСОБА_7, останні набули право власності у відповідних частинах на сарай під літ. «В».

Так само, не підлягають задоволенню вимоги за первісним позовом про усунення ОСОБА_5 перешкод у користуванні 1/3 частиною 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки вони є похідними від вимог про виділ частки в натурі.

Позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності за кожним на 1/2 частину будівельних матеріалів, які використані для будівництва кімнати площею 14,10 кв.м., житлового будинку по АДРЕСА_1 також задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормою ст. 1218 зазначеного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Крім того, ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Предметами права власності може бути лише майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 ЦК України).

Право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить тільки власникові (стаття 317 ЦК України)

До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (стаття 182 частина перша ЦК України).

Положеннями статей 328 та 329 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права особа (фізична або юридична), яка набула право на майно від іншої особи, є власником новоствореного нерухомого майна як об'єкта цивільного обороту лише у разі, коли їй було передано прийняте до експлуатації в порядку, визначеному законодавством, новостворене нерухоме майно, а у разі необхідності його реєстрації також майно, яке зареєстроване за цією особою як нерухоме майно. В іншому випадку особа може передати іншій особі лише матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем за зустрічним позовом не надано доказів щодо кількості будівельних матеріалів та їх найменувань, які були використанні в процесі самочинного будівництва - житлової кімнати площею 14,10 кв.м. до будинку АДРЕСА_1 та доказів стосовно придбання будівельних матеріалів саме спадкодавцем, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню за недоведеністю вимог.

Що стосується вимог за зустрічним позовом про внесення змін до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 02.04.203 року видане на ім'я ОСОБА_5 державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Врйстрік О.В., що спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 13/42 частин житлового будинку АДРЕСА_1, то вони також задоволенню не підлягають.

Встановлено, що між сторонами виник спір про право на спадщину, який підлягає вирішенню судом.

Згідно ч. 2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В даному випадку є недоцільним на вимогу одного із спадкоємців та за рішенням суду вносити зміни до свідоцтва про право на спадщину, оскільки в разі встановлення недійсності виданих свідоцтв або при наявності істотних помилок у них тощо за позовом одного із спадкоємців суд встановлюватиме наявність відповідних помилок і може встановити, що свідоцтво видано без врахування інтересів спадкоємців, яке мають істотне значення, що зумовлюватиме необхідність внесення змін тощо.

Дії нотаріуса не є предметом даного спору, а тому належним способом захисту прав позивача за зустрічним позовом є визнання частково недійсним або повністю недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на відповідну частку домоволодіння, що узгоджується зі ст. 1301 ЦК України.

Згідно зі ст.ст.13, 170 ЦПК України підстави та предмет позову визначає позивач, які відповідно до ст. 49 ЦПК України суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може змінити без згоди позивача.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_6

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 4, 5, 16, 179, 181, 190, 316, 317, 321, 328, 329, 358, 364, 1216, 1217, 1218, 1300, 1301 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 49, 70, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про поділ житлового будинку, виділення в натурі частини житлового будинку та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визначення частки у спадковому майні, встановлення порядку користування житловим приміщенням та визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_3;

Відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_3;

Третя особа: ОСОБА_7, АДРЕСА_3;

Третя особа: ОСОБА_3, АДРЕСА_4;

Третя особа: ОСОБА_8, АДРЕСА_3.

Суддя