Справа № 588/479/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2018 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 28.10.2010, згідно якого отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява від 28.10.2010 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобовязань, у звязку з чим станом на 24.01.2018 має заборгованість у розмірі 30041,84 грн., яка складається з: тіла кредиту - 2032,36 грн.; відсотків за користування кредитом - 15900,83 грн.; пені- 10201,90 грн.; штрафів - 500 грн. ( фіксована складова) та 1406,75 грн. ( процентна складова).

Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 30041,84 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1762,00 грн.

Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися, відзив на позов від відповідача, відповідь на відзив від позивача, заперечення на відповідь від відповідача до суду не надходили. Поштове відправлення (копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовом та додатками до нього) повернулося на адресу суду без вручення відповідачеві із штемпелем поштаря від 25.04.2018 з відміткою «не проживає».

Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.ч.1,2 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відмову судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи, що відповідач зареєстрований по вул.Велика ( колишня Леніна) ,буд.73А у с.Жигайлівка, Тростянецького району Сумської області, що підтверджується довідкою виконкому Боромлянської сільської ради Сумської області за №451/02-28 від 29.03.2018 (а.с.43), поштове відправлення направлялося за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштове відправлення таким, що доставлене 25.04.2018.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Матеріалами справи установлено, що з метою отримання банківських послуг у виді отримання кредиту у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у звязку з чим, 28.10.2010, підписав заяву-анкету б/н (а.с.12).

Підписавши указану анкету-заяву відповідач підтвердив свою згоду, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», розміщення на банківському сайті www.privatbank.ua та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір. Крім того, відповідач зобовязувалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, що підтверджується підписом ОСОБА_3 у заяві (а.с.12).

Зазначеною заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов»язанеь за кредитом до 25 числа місяця, що слідєу за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазанченому в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору.

Відповідно до п.п.2.1.1.4.1, 2.1.1.4.6 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнала та погодилася на запропоновані Банком умови користування послугами банку.

За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Натомість, відповідач, взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно розрахунку позивача станом на 24.01.2018 ОСОБА_3 має заборгованість у розмірі 30041,84 грн., яка складається з: тіла кредиту - 2032,36 грн.; відсотків за користування кредитом - 15900,83 грн.; пені - 10201,90 грн.; штрафів - 500 грн. (фіксована складова) та 1406,75 грн. ( процентна складова).

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1906,75 грн., суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.(в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5 % від суми позову.

Позивачем у складі заборгованості нараховано 10201,90 грн. пені та комісії.

При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1406,75 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів.

Отже, вказане свідчить про нарахування позивачем пені та штрафу за одне й те саме правопорушення.

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неустойка у виді штрафу стягненню не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 28135,09 грн., з відмовою у позові в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 1906,75 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 28135,09 грн., тобто на 93,4 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1645,71 грн. (1762 грн. х 93,4 %) судового збору.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 12,13,141,247,259,264,265,

279,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії МА №075021 від 23.02.1996, зареєстрованого за адресою: вул.Велика (колишня Леніна) буд.73А, с.Жигайлівка, Тростянецький район, Сумської області 42624), на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: вул.Грушевського,буд.1Д, м.Київ, 01001, банківські реквізити: , МФО 305299, рахунок 3111) заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.10.2010, яка складається з:тіла кредиту - 2032,36 грн.; відсотків за користування кредитом - 15900,83 грн.; пені - 10201,90 грн.,а всього 28135,09 (двадцять вісім тисяч сто тридять пять) грн. 09 коп., а також компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 1645 (одна тисяча шістсот сорок пять) грн. 71 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Текст рішення складений 05.05.2018.

Суддя О.С. Линник