Справа № 446/1397/16-ц
УХВАЛА
СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
10.10.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакай І. А.
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання ним своїх зобовязань,
в с т а н о в и в :
приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання нею зобовязань, що покладені на нього рішеннями Камянка-Бузького районного суду Львівської області по справі №446/1397/18; №446/1346/14. Своє подання мотивує тим, що на сьогоднішній день боржником не виконано рішення суду за наявності такої можливості, не подано декларації про доходи та майно, на виклики приватного виконавця не зявляється, та не надав відповідних пояснень, а тому звертається з даним поданням до суду.
В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 не зявився.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з нормами ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
В узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, Верховний Суд України вказав, що ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Отже, наявність у боржника невиконаних зобов'язань за рішенням суду саме по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.
З постанов про відкриття виконавчих проваджень вбачається, що боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вручення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 09.03.2018р. 09.03.2018, що спростовує твердження приватного виконавця про скерування боржнику постанов рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Матеріалами справи підтверджується, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2, з метою виконання судових рішень, в межах відкритих ним виконавчих проваджень, винесено постанову від 09.03.2018 року по арешт майна боржника, яким накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, витребувано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; направлено запит Територіальному сервісному центру МВС про надання інформації щодо належності боржнику на праві власності майна будь-якого майна;
09.03.2018, 01.08.2018 приватний виконавець надіслав за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_3 ( вул.Будівельна, 21/60 смт. Добротвір Камянка-Бузький район Львівської області) виклики із зобовязанням надати певні відомості та інформацію що стосується майна та коштів ОСОБА_3, однак, як вбачається матеріалів справи відсутні докази про скерування боржнику вказаних викликів.
В поданні про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України приватний виконавець ОСОБА_2, як на підставу для задоволення подання, посилався на ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх зобовязань.
В силу положень ст. 33 Конституції України особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.
Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеному у цьому Пакті.
Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.
На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обовязок не заважають будь які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, приватний виконавець виконавчого органу Львівської області, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_4 від виконання покладених на неї судом зобовязань, в матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритих проваджень та строками їх добровільного виконання, докази виклику ОСОБА_3 та його неявки до приватного виконавця.
Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритих виконавчих проваджень, тому з врахуванням вищенаведеного у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання ним своїх зобовязань відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Бакай І.А.