Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 08.07.2009 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачка вказує, що відповідач ОСОБА_2 майже не бере участі у вихованні та забезпеченні їх доньки. Позивачка власними силами намагається гідно утримувати доньку, але її фінансові можливості не дозволяють їй надалі забезпечувати його всім необхідним. За таких обставин, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує частково. Погоджується сплачувати аліменти на утриманні доньки в розмірі 1500 грн. Крім цього, відповідач зазначає, що на даний час у нього є інша родина, де він виховує та утримує малолітню доньку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями статті 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.07.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

За час шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, 25.10.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.11.2006 року.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1 та ч.2 ст.184 СК України).

Згідно ст.182 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У частині 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

В судовому засіданні встановлено, що доходи, які отримує позивачка ОСОБА_1 є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її духовного та фізичного розвитку.

Поряд з цим, при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує наявність у відповідача іншої сім'ї та те, що на його утриманні перебуває інша малолітня дитина (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 та мають спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво серії НОМЕР_4), а також те, що згідно записів трудової книжки відповідача, останній з 2016 року є офіційно не працевлаштованим.

Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги, що обов'язок щодо утриманні неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення та слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 03.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст.2, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 271, 354, 430 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, відомості про ідентифікаційний податковий номер - відсутні, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову - 03.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, відомості про ідентифікаційний податковий номер - відсутні, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 14 грудня 2018 року .

Суддя В.М.Малюк