Справа № 766/9240/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пенсійного Фону України, третя особа: Головне Управління пенсійного фонду України в Херсонській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку спадкування нарахованої але не виплаченої пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є сином ОСОБА_3, яка померла 21.07.2015 року. На день смерті у ОСОБА_3 залишилась нарахована але не виплачена пенсія, яка за життя виплачувалась їй з Управління Пенсійного фонду України Кіровського району АР Крим за місцем проживання: с. Кіровське по вул. Дзержинського,22 в АР Крим. З того часу коли ОСОБА_3, визначила чітко свою громадянську позицію зберегти громадянство України, їй перестали виплачувати пенсію.

Після смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії, а він являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, та звертався у передбачений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію від 05.07.2016 року та довідкою від приватного нотаріуса.

З приводу зясування розміру пенсії він звертався до ГУ ПФУ у Херсонській області, на що йому було повідомлено, що надати таку інформацію неможливо, оскільки померла на обліку в органах ПФУ в Херсонській області не перебувала. Також зазначає, що окрім нього на отримання пенсії у спадок після смерті матері претендує його рідна сестра та відповідач по справі ОСОБА_2, яка на його думку не має право на спадкування пенсії, оскільки він самостійно за власні кошти займався організацією поховання померлої про що свідчать відповідні квитанції.

За таких обставин просить суд стягнути з Пенсійного фонду України на його користь у порядку спадкування за законом нараховані але не виплачені грошові кошти у якості пенсії, що належали за життя ОСОБА_3, яка померла 21.07.2015 року, допомогу на поховання ОСОБА_3, померлої 21.07.2015 року та усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на пенсію, що належала за життя ОСОБА_3..

В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не сповістив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи : Головне Управління ПФУ в Херсонській області в судове засідання надала заяву в якій просили розгляд справи проводити без їх участі проти задоволення позову заперечували. Просила відмовити з підстав вказаних у поясненнях та наданих до матеріалів справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується та було встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.02.2016 року про встановлення факту родинних відносин, а саме що ОСОБА_3, яка померла 21.07.2015 року є матірю ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №207427 виданого 15.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3 померла,21.07.2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, а саме нарахована але не виплачена пенсія, яка за життя виплачувалася їй з управління Пенсійного фонду України Кіровського району АР Крим за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 АР Крим.

Оскільки позивач являється спадкоємцем в установлений законом строк він звернувся до Приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 05.07.2016 року та довідка від 19.12.2016 року №60/01-16 Приватного нотаріуса ОСОБА_4, адресована ОСОБА_1, де зазначено, що відповідно до ч.1 ст.1227 ЦК України та ст..52 ЗУ «Про пенсійне забезпечення є підстави для спадкування нарахованої але не виплаченої пенсії, що належала померлій ОСОБА_3, за наявності офіційних даних про таку пенсію.

Відповідно до листа заступника Голови правління від 01.03.2018року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі Автономної Республіки Крим. Пенсійний фонд України не здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території. Водночас в Пенсійному фонді України наявна інформація про те, що виплата пенсії ОСОБА_3, здійснювалась через установи банку по 31.03.2014 р. Данні про пенсійне забезпечення з квітня по 2014 року у Пенсійному фонді України відсутні.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» сума пенсії, що належала пенсіонерові та залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, які знаходились на його утриманні, незалежно від того, проживали вони з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.У разі відсутності членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеній у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій є тимчасово окупованою територією. Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктами 3, 4, 5 "Порядку виплати пенсій та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2017 № 234 визначено, що особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок 22-1). Зазначений Порядок, зокрема визначає як відбувається підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації. Так, пунктом 1.3 Порядку визначено, що заява про призначення пенсії громадянам України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, або надсилається поштою до органів, що призначають пенсію, визначених постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної республіки Крим та м. Севастополя", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.07.2014 за № 804/25581.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з письмових пояснень ГУ ПФУ в Херсонській області ОСОБА_3 на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області не перебувала та з відповідними заявами, до Головного управління не зверталась, тому інформація щодо нарахованої та не виплаченої пенсії ОСОБА_3, в головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області відсутня.

Також з матеріалів позовної заяви встановлено, що Позивачем, в обгрунтування своїх позовних вимог, не надано жодних доказів стосовно існування заборгованості по пенсійних виплатах його померлої матері; інформації щодо нарахованих та не виплачених головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області пенсійних коштах померлій матері Позивача; доказів щодо не отримання пенсіонеркою ОСОБА_3, пенсійних виплат від органів Пенсійного фонду Російської Федерації чи інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення в Російській Федерації.

Що стосується вимог позивача про стягнення допомоги на поховання ОСОБА_3, померлої 21.07.2015 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки Відповідно до "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання та довідку про смерть пенсіонера або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави. Отже, уповноваженим органом, який здійснює нарахування та виплату пенсії та допомоги на поховання є територіальне відділення Пенсійного Фонду України на обліку якого перебуває пенсіонер.

Крім того, що стосується вимог позивача про усунення від права на спадкування ОСОБА_1, за правилами ч.5 ст. 1224 Цивільного кодексу України суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами діючого ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обовязку щодо її надання. При розгляді таких справ суду належить з'ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5ст. 1224 Цивільного кодексу України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування, а позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних вимог.

Тому враховуючи всі обставини справ та відсутність доказів суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6-13, 81, 141,247, 258, 259, 263, 264, 265, 2354 ЦПК -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пенсійного Фону України, третя особа: Головне Управління пенсійного фонду України в Херсонській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська