Житомирський апеляційний суд
Справа №280/89/18 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 1 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №280/89/18 за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про перегляд постанови Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав заяву про перегляд постанови Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.1 частини другої ст.423 ЦПК України. Просить заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції. Заяву обґрунтовує тим, що 09 вересня 2018 року довідався про те, що у день звільнення ОСОБА_1 відповідач прийняв на роботу щонайменше двох осіб на посади, які були передбачені новим штатним розписом. Фахова ж спеціальність і стаж роботи позивача дозволяли їй виконувати роботу на посадах, на які були прийняті нові працівники. Вважає, що факт прийняття на роботу нових працівників у день звільнення позивача та наявність вакантних посад має суттєве значення для вирішення спору, оскільки вказує на те, що відповідач мав можливість перевести ОСОБА_1 на іншу роботу. Окрім того, в рішенні Житомирського районного суду від 11 квітня 2018 року в справі №278/205/18 зазначено, що відповідно до довідки відповідача від 19 лютого 2018 року №79-07 у період з 26 жовтня 2017 року по 29 грудня 2017 року до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України були прийняті правники на вакантні посади, серед яких посада головного спеціаліста відділу внутрішнього та зовнішнього аудиту департаменту аудиту, а також посада головного спеціаліста відділу організаційного забезпечення управління організаційної роботи. Також станом на 02 січня 2018 року в штаті виконавчої дирекції Фонду були наявні три вакантні посади, серед яких посада директора департаменту фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та консолідованої звітності. Зазначає, що факт наявності вакантних посад станом на день звільнення ОСОБА_1 не був відомий йому раніше, а тому є нововиявленою обставиною.

Розглянувши заяву представника позивача про перегляд постанови Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами у відповідності до положень ст.429 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що в задоволенні заяви належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, постановою Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області задоволено частково. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2018 року скасовано та постановлено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - заступника головного бухгалтера Коростишівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області з 29 грудня 2017 року на 20 лютого 2018 року. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 18 182,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволені решти вимог відмовлено. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в дохід держави 1 409,60 грн. судового збору.

Відповідно до вимог частини третьої ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган має пропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У мотивувальній частині постанови апеляційного суду йдеться про те, що про наступне звільнення у зв'язку із скороченням посади (штату працівників) позивач була попереджена лише 20 грудня 2017 року, коли одержала лист від 19 грудня 2017 року №10-1255 та саме з цього часу почався перебіг двомісячного строку персонального попередження працівника про наступне вивільнення за п.1 частини першої ст.40 КЗпП України, який передбачений частиною першою ст.49-2 КЗпП України. У листі від 19 грудня 2017 року зазначається, що вакантних посад, відповідно до фаху позивача, немає. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували довідку відповідача за №08-878 про те, що в управлінні виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області та його відділеннях вакантних посад на час попередження позивача роботодавцем про наступне звільнення та до її звільнення відповідачем не було (а.с.126). Посада головного спеціаліста з бухгалтерських та фінансових питань з'явилася після 01 січня 2018 року, а тому її не можна вважати вакантною у розмінні частини третьої ст.49-2 КЗпП України, оскільки на момент попередження відповідачем позивача такої посади ще не існувало, бо вона з'явилася лише після 01 січня 2018 року, а дата затвердження нового штатного розпису не змінює висновків суду першої інстанції з цього приводу з огляду на те, що реально посади за новим штатним розписом на день звільнення позивача відповідачем не було. Отже, дотримані відповідачем й положення закону щодо пропонування вакантних посад.

Як убачається із мотивувальної частини постанови апеляційної інстанції обставина щодо вакантних посад та їх пропонування позивачу роботодавцем з'ясовувалася. Встановлено, що вакантних посад в управлінні виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області та його відділеннях на час попередження позивача роботодавцем про наступне звільнення та до її звільнення відповідачем не було.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами запропоновано дослідити докази, які не оцінювалися судом - накази від 29 грудня 2017 року №№524-к та 526-к «Про прийняття на роботу ОСОБА_4.» та «Про прийняття на роботу ОСОБА_5.». Так, наказом від 29 грудня 2017 року №524-к ОСОБА_4 прийнята на посаду головного спеціаліста сектору фінансування видатків відділу фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку за строковим трудовим договором на період відсутності на роботі основного працівника ОСОБА_6 у зв'язку із відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та тимчасового працівника ОСОБА_7 у зв'язку із відпусткою по вагітності та пологах з 05 січня 2018 року. Наказом від 29 грудня 2017 року №526-к ОСОБА_5 прийнята на посаду завідувача сектору планування відділу фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на роботу основного працівника ОСОБА_8 у зв'язку із відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05 січня 2018 року до дня фактичного виходу на роботу основного працівника.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року в справі №6-491цс15, наголошено на тому, що власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини третьої ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 10 березня 2011 року №78/06/186-11 роз'ясняється, що посада жінки, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не є вакантною, і прийняття працівника на цю посаду можливе лише за строковим трудовим договором на період до виходу з відпустки по догляду за дитиною основного працівника.

Посилання представника позивача на рішення Житомирського районного суду в справі №278/205/18 є також безпідставним, оскільки відповідачем у зазначеній справі є інша юридична особа - Виконавча дирекція Фонду соціального страхування України, а не управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Накази від 29 грудня 2017 року №518-к «Про переведення ОСОБА_9.» та «Про переведення ОСОБА_10.» також не спростовують зміст довідки роботодавця про відсутність вакантних посад, оскільки відповідні працівники переведені на період відсутності на роботі основних працівників у звязку із відпустками по догляду за дітьми з 02 січня 2018 року і до дня фактичного виходу на роботу основного правника, що у розумінні частини третьої ст.49-2 КЗпП України не можна вважати вакантними посадами. Накази від 17 листопада 2017 року№355-к щодо прийняття ОСОБА_11 на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат та медико-соціальних послуг ОСОБА_12 відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 20 листопада 2017 року та наказ від 29 грудня 2017 року №635-к про переведення її на посаду головного спеціаліста відділу з потерпілими ОСОБА_12 відділення з 02 січня 2017 року також не спростовує висновків суду апеляційної інстанції про дотримання відповідачем положення закону щодо пропонування вакантних посад, ураховуючи, що працівник був прийнятий на роботу до початку перебігу двомісячного строку для попередження, тобто до 20 грудня 2017 року та переведена після звільнення позивача на посаду, що не відповідає кваліфікації та освіті позивача.

Отже, хоча докази, на які посилається представник позивача не оцінювалися судом апеляційної інстанції, але обставина відсутності вакантних посад за фахом позивача у період попередження останньої про майбутнє вивільнення у звязку із скороченням чисельності та штату працівників у відповідача та його відділеннях на місцях була встановлена судом на підставі інших доказів. Надані докази не спростовують обставин, що були встановлені судом, а тому відсутні підстави для перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами. Постанова залишається в силі.

Керуючись ст.ст.259,268,429 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про перегляд постанови Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанову Апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 12 листопада 2018 року.