Справа № 310/8833/17
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідачів адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 про визначення заборгованості по сплаті аліментів та звільнення від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, яку уточнив 13.07.2018 року, до ОСОБА_3, державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 про визначення заборгованості по сплаті аліментів та звільнення від сплати аліментів.

В позові посилається на те, що рішенням Жовтневого суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку боржника, а також аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку боржника до досягнення молодшим сином трьох років, починаючи з 18.06.2013 року. Вказує, що на час ухвалення вказаного рішення сини проживали разом із відповідачем та 09.10.2013 центральним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження з примусового стягнення аліментів по виконавчому листу № 263/663/13-ц. Зазначає, що з червня 2013 року платежі по аліментам регулярно перераховував на карткові рахунки відповідача. В період з червня 2016 року по 17 липня 2017 року діти проживали разом із позивачем та відповідно повністю перебували на його утриманні, у звязку з чим аліменти на користь відповідача позивачем не перераховувались, оскільки протягом цього часу відповідач участі в утриманні дітей не приймала, матеріальну або іншу допомогу не надавала, а аліменти за рішенням суду повинні перераховуватися на утримання дітей.

У звязку зі зміною місця проживання позивача, виконавче провадження за виконавчим листом № 263/663/13-ц передано до Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, так 30.10.2017 року позивачем отримано розрахунок заборгованості по аліментам, із яким останній не згодний з тих підстав, що у період з червня 2016 року по 17 липня 2017 року діти проживали з ним та перебували на його утриманні та в розрахунку заборгованості враховані не всі суми сплачених аліментів. Просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з червня 2016 року по 16 липня 2017 року включно у розмірі 13 357,48 грн. та визначити, що заборгованість за аліментами за період з 18.06.2013 року по 30.09.2017 року відсутня.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та викладені в позові обставини, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с.42-44). Додатково зазначила, що дітей позивач забрав до себе без згоди відповідача, що унеможливлює звільнення його від сплати аліментів за цей період.

Державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, в заяві від 07.06.2018 р. просила розглянути справу за її відсутності (а.с.120).

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідка, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області № 263/6331/13-ц від 20.08.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця в розмірі 1/3 частки від видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку до досягнення молодшим сином трьох років, починаючи з 18.06.2013 року (а.с. 6).

В період з червня 2016 року по 17 липня 2017 року діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом із батьком та перебували на його утриманні, що сторонами не оспорюється.

З копії розрахунку заборгованості по аліментам, виконаного державним виконавцем Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 вбачається, що нарахована сума аліментів на утримання дітей за період з 18 червня 2013 року по 30 вересня 2017 року становить 40 425,54 грн. Сплачена ОСОБА_1 сума становить 27 964,00 грн. Заборгованість становить 12 461,54 грн. (а.с. 22). Нарахована державним виконавцем сума аліментів на утримання дружини за період з 18 червня 2013 року по 21.02.2015 року становить 4 536,44 грн., яка і становить заборгованість по аліментам на утримання дружини (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем до розрахунку не внесені наступні суми сплачених позивачем аліментів: 508,46 грн. + 500 грн. + 350 грн. перераховані у серпні 2013 року на картковий рахунок ОСОБА_3 (а.с. 139 зворот) та 398 грн. перераховані у вересні 2013 року (а.с. 140). Також державним виконавцем не включено до розрахунку 809 грн., перерахованих позивачем у вересні 2014 року на картковий рахунок відповідача (а.с. 76) та 1000 грн., перерахованих у жовтні 2014 року (а.с. 77). Окрім того до розрахунку державного виконавця не включено суму 1 200 грн., яку позивач перерахував на картковий рахунок ОСОБА_3 у вересні 2017 року (а.с. 24).

Таким чином, загальна сума, сплачених, проте не включених до розрахунку державного виконавця аліментів за період з 18 червня 2013 року по 30 вересня 2017 року становить 4 765,46 грн. (508,46+500+350+398+809+1000+1200=4765,46)

А отже сума заборгованості позивача буде становити 12 232,52 грн. (40 425,54+4536,44-27964,00-4765,46=12 232,52).

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, що утворилася в період з червня 2016 року по 16 липня 2017 року, суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов'язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року по справі № 706/136/16-ц суд дійшов висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

На обґрунтування своїх доводів щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами позивач посилався на те, що його сини проживали разом із ним.

Зазначений факт підтверджено показаннями свідка ОСОБА_9

При цьому позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати перешкодою для позивача скористатися своїм правом на звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на утримання синів.

Єдиною підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам позивач вважає проживання дітей разом із ним, проте вказана обставина не є істотною, об'єктивною та непереборною в аспекті сплати аліментів. Позивач не сплачував аліменти виключно з власної ініціативи.

Отже, у задоволенні вимоги позивача про звільнення його на підставі ст. 197 СК України від сплати заборгованості за аліментами необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом в задоволенні позову відмовлено, підстави для відшкодування сторонам понесених ним судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 197 СК України, ст.ст. 10,15, 60, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визначити, що заборгованість за аліментами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 03 березня 2007 року, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 05 грудня 2007 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, м. Маріуполь, Донецька область, за виконавчим листом № 236/663/13-ц, виданим 20.08.2013 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області на утримання синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, та на утримання дружини ОСОБА_3 до досягнення молодшим сином трьох років за період з 18.06.2013 року по 30.09.2017 року включно становить 12 232,52 грн. (дванадцять тисяч двісті тридцять дві гривні 52 копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 02.11.2018 р.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_10