Справа № 209/2642/18
Провадження № 2/209/1343/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.

за участі секретаря Драгунцевої С.М.

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом у квартирі АДРЕСА_1 (м. Дніпродзержинськ).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1996 року є власником квартири АДРЕСА_1. Після придбання квартири в ній були зареєстровані вона, її чоловік, син та ОСОБА_2, яка є її дочкою. 10 квітня 2015 року чоловік з сином знялися з реєстраційного обліку у спірній квартирі. З початку серпня 2017 року ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона, не пояснивши причин, залишила її житло та забрала свої речі. Навіть після цього у ОСОБА_2 був доступ до квартири, бо вона мала ключі. Вона не перешкоджала їй у користуванні житлом у зазначеній квартирі. З підстав реєстрації ОСОБА_2 в її квартирі, вона вимушена сплачувати комунальні послуги за кількістю осіб і позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю власністю.

06 вересня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 02 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 02.10.2018 року слухання справи було відкладено на 25.10.2018 року у звязку з необхідністю відповідачки звернутися за правовою допомогою.

22 жовтня 2018 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про вселення, в якому просить: вселити її у квартиру АДРЕСА_1; відшкодувати судові витрати; первісний позов залишити без задоволення.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1, яка є її матір'ю, дійсно є власником квартири АДРЕСА_1. Після придбання зазначеної квартири її, як члена сім'ї, було зареєстровано у спірній квартирі. Вона проживає та працює у м. Кам'янському. У спірній квартирі вона мешкала до серпня 2017 року, після чого була вимушена з'їхати з квартири, при цьому залишивши свої особисті речі, у зв'язку зі сваркою зі своєю матір'ю - ОСОБА_1 Вона неодноразово намагалася помиритися з матір'ю, натомість остання миритися не бажала та перешкоджала їй у доступі до квартири, спочатку фізично, а потім взагалі змінила замки та не надала ключі від вхідних дверей, таким чином позбавивши її примусово правом користування житловим приміщенням у квартирі. У жовтні 2018 року вона звернулася до Дніпровського ВП з заявою про вчинення їй ОСОБА_1 перешкод у користування квартирою 54 в будинку 75Б по пр-ту Дружби Народів у м. Кам'янському, проте їй було рекомендовано звернутися до суду за захистом свого порушеного права, оскільки зазначені правовідносини відносяться до цивільно-правових відносин. Іншого житла, окрім зазначеної квартири, вона не має і інтересу до неї вона не втратила.

Окрім зустрічного позову 22.10.2018 року ОСОБА_2 також подала до суду відзив на первісний позов ОСОБА_1, у якому зазначила обставини, тотожні обґрунтуванню зустрічного позову, на підставі яких вона не визнає первісні позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.10.2018 року слухання справи було відкладено у звязку з неявкою сторін.

13.11.2018 року позивачем за первісним позовом до суду було надано відповідь на відзив ОСОБА_2, у якому вона зазначила, що заперечує проти твердження останньої щодо її вимушеності з'їхати зі спірної квартири. Звернула увагу на те, що ОСОБА_2 зазначила, що проживає у м. Кам'янському, проте, згідно висновку поліції вона мешкає у м. Дніпрі по вул. Докучаєва, 33-12. Також зазначила, що висновок поліції не спростовує її твердження щодо неперешкоджання ОСОБА_2 у проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з серпня 2017 року по момент звернення до суду - 20 серпня 2018 року, оскільки ОСОБА_2 звернулася до поліції з заявою 02 жовтня 2018 року, тобто після її звернення до суду з позовом, прийняття його до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року вказана цивільна справа у звязку з закінченням повноважень судді Решетнік Т.О. прийнята до свого провадження суддею Шендриком К.Л. та призначена до слухання на 27.11.2018 року.

27.11.2018 року слухання справи було відкладене на 10.12.2018 року у звязку з необхідністю відповідача за первісним позовом ознайомитись з відповіддю на відзив.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 02 серпня 2017 року виїхала з квартири АДРЕСА_2 і не мешкає у ній до теперішнього часу. На контакт з нею остання не йде. Їй важко сплачувати комунальні послуги за спірну квартиру. Вона у період з квітня 2017 року по 02 серпня 2017 року була на заробітках у Криму, а коли повернулася, то помітила, що зникли гроші та золоті прикраси. Відповідач приводила у квартиру сторонніх людей. З приводу пропажі вона не зверталася до поліції. У ОСОБА_2 є ключі від спірної квартири, вона не чинила їй перешкод у проживанні в спірній квартирі. На протязі 2018 року ОСОБА_2 жодного разу не приходила до спірної квартири та не намагалася жити у ній. Деякі речі відповідачки у квартирі є, а деякі вона забрала. Їй не відомо, де зараз мешкає ОСОБА_2 Заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви, бо не бажає жити разом з дочкою. Її чоловік з сином прописані за іншою адресою по вул. Котельникова, 20, а вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. У жовтні 2017 року був змінений замок у тамбурі, замок від тамбура також є у нашого сусіда по тамбуру.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 пояснила, що вона не проживає у спірній квартирі з 02 серпня 2017 року, оскільки у неї виник конфлікт з ОСОБА_1 і вона пішла з квартири без особистих речей. Вона проживала два місяця у подруги, а з жовтня 2017 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. У жовтні 2017 року вона подзвонила батьку і у його присутності забрала необхідні речі зі спірної квартири, оскільки всі свої речі їй нікуди перевезти. На протязі 2018 року (у січні, квітні, серпні) в період часу з 13.00 по 14.00 годин (обідня перерва) вона, разом з подругою ОСОБА_3, приходила у спірну квартиру, щоб забрати деякі речі, проте двері були закриті, а сусід по тамбуру буває вдома рідко. Вона з цього приводу не дзвонила батькам. Єдиний раз, у січні 2018 року, вона подзвонила батькові, щоб спитати, як справи, а той відповів, що у них ростуть комунальні борги, більше їх нічого не цікавить. У червні 2018 року вони зустрілися на похованні у бабусі і у неї знову виник конфлікт з матір'ю, яка вимагала, щоб вона виписалася з квартири, бо не хоче щоб вона там проживала. Спроб повернутися та проживати у спірній квартирі вона не робила, оскільки з нею ніхто не бажає розмовляти, та вони з матір'ю не можуть спокійно спілкуватися. Коли в жовтні 2017 року вона забирала зі спірної квартири свої речі, вона залишила ключі від квартири і не просила їх повернути. З серпня 2017 року по теперішній час не було випадків перешкоджання їй батьками у потраплянні у спірну квартиру. З цього приводу вона не зверталася до поліції. Звернулась лише у жовтні 2018 року після того, як отримала первісний позов, з цих підстав і звернулася. Після отримання возову вона не намагалася повернутися жити у спірну квартиру. Вона взагалі за вказаний в первісному позові період жодного разу не намагалася повернутися жити до спірної квартири. Зустрічний позов підтримує з підстав, зазначених у ньому, оскільки їй немає куди виписуватися і нема де проживати. Зараз вона проживає у квартирі подруги.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона на протязі 2-3 років дружить з ОСОБА_2 Їй відомо, що у 2015 році у неї був конфлікт з батьками через те, що її співмешканець був наркозалежним та завдав матеріальних збитків її родині. Це був перший раз, коли ОСОБА_2 вигнали з дому. Тоді вони і познайомилися та почали дружити. Приблизно через рік ОСОБА_2 повернулася додому і намагалася відновити відносини. У жовтні 2017 року ОСОБА_2 знов прийшла до неї, бо матір звинуватила її у пропажі грошей. З жовтня 2017 року ОСОБА_2 мешкає у неї вдома. Для них не проблема зареєструвати її у себе, проте ОСОБА_2 хоче бути зареєстрованою за своєю адресою. Їй не відомо, де проживала ОСОБА_2 у період з серпня по жовтень 2017 року. Обставини конфліктів у сім'ї ОСОБА_2 їй відомі зі слів ОСОБА_2. За весь цей час ОСОБА_2 не намагалася повернутися жити у спірну квартиру, тільки намагалася повернути свої речі. Разом з її чоловіком ОСОБА_2 їздила та спокійно забрала свої речі у батьків. Перед цим ОСОБА_2 дзвонила батькові. Вона ні від кого не чула, щоб ОСОБА_2 скаржилася, що її не пускають додому. Юлія лише казала, що їй там не раді. З осені 2017 року їй не відомо, чи дзвонила остання батькам. Також їй не відомі факти того, що до суду ОСОБА_2 кудись зверталася з приводу перешкоджання їй у проживанні в спірній квартирі. Ключі від квартири ОСОБА_2 віддала сама. Їй не відомо, чи просила ОСОБА_2 надати їй новий комплект ключів. У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до поліції, оскільки не могла самостійно потрапити до спірної квартири. Їй не відомо, чи дзвонила остання з цього приводу батькам.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає у 58 квартирі в будинку 75Б по пр-ту Дружби Народів та є сусідкою позивача за первісним позовом. Вона з 1997 року проживає за вказаною адресою. Коли вона переїхала, то сторони вже проживали у 54 квартирі. Це була нормальна сім'я. ОСОБА_2 мешкала разом з батьками. Останні три роки вона не бачила ОСОБА_2 ні у дворі, ні у під'їзді. Вона не дуже близько спілкуються зі сторонами, лише по-сусідськи, у гості один до одного не ходять. ОСОБА_1 вона бачить один-два рази на місяць. Про жодні конфлікти між сторонами їй не відомо. У жовтні 2017 року на дверях тамбуру квартири 54 вирізали замок та поміняли, бо старий поламався.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 серпня 1996 року є власником квартири АДРЕСА_3, яка була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий № 1-3794, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу квартири, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21639225 від 22 січня 2009 року, реєстраційний номер квартири 26196036 (а.с. 8, 9).

15 жовтня 1996 року у квартирі АДРЕСА_3 була зареєстрована дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується особовим рахунком № 4530054 (а.с. 10).

З 2 серпня 2017 по теперішній час ОСОБА_2 добровільно в квартирі АДРЕСА_3 не проживає. Будь-яких перешкод у проживанні у спірній квартирі ОСОБА_2 ніхто не чинить. Весь цей час ОСОБА_2 мешкає за іншою адресою: м. Камянське, пр. Перемоги 57-104, добровільно знятися з реєстрації у спірній квартирі відмовляється. Інших поважних причин відсутності ОСОБА_2 за спірною адресою судом також не встановлено. Вказані обставини підтверджуються актами про не проживання від 23 серпня 2017 року, 16 січня 2018 року, 17 липня 2018 року (а.с. 11, 12, 13), листом Дніпровського ВП Камянського ГУНП в Дніпропетровській області від 02.08.2010 року вихідний № 462/12.8745, (а.с. 15), листом КП КМР «УКОЖФ» Камянської міської ради від 08.08.2018 року вихідний № 155з/н, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також визнано сторонами у справі у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, сплинув річний строк, за яким за ОСОБА_2 зберігалося її право на користування квартирою позивача за первісним позовом. Інших домовленостей між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, як власником житлового приміщення, судом не встановлено.

Факт реєстрації ОСОБА_2 у квартирі ОСОБА_1 порушує права та інтереси позивача за первісним позовом, оскільки остання не має можливості реалізувати свої права як власника та несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг за непроживаючу у квартирі особу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що відповідачка за первісним позовом є такою, що втратила право користування квартирою 54 у будинку 75Б по пр-ту Дружби Народів у м. Кам'янському, яка належить на праві власності позивачеві за первісним позовом.

Вирішуючи питання щодо зустрічних позовних вимог, суд виходить з наступного:

Позивачем за зустрічним позовом не надано до суду жодного доказу на підтвердження факту вчинення їй перешкод у користуванні в квартирі АДРЕСА_3. Наданий до суду в якості доказу висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 10971 від 02 жовтня 2018 року, згідно якого від ОСОБА_2 до Дніпровського ВП надійшла заява про те, що її матір ОСОБА_1 на протязі останніх місяців перешкоджає їй у доступі до квартири за адресою: пр-т Дружби Народів, 75Б-54, судом не приймається, оскільки він спростовується іншими матеріалами справи, та наданими у судовому засідання поясненнями ОСОБА_2, яка пояснила, що добровільно залишила квартиру АДРЕСА_3, на протязі з 02 серпня 2017 року до теперішнього часу не проживає у ній та не користується, не робила спроб та не вживала заходів для проживання у спірній квартирі, до поліції звернулася лише через те, що її матір звернулася до суду з первісним позовом, а не з метою повернення до спірної квартири та проживання у ній. Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги, які не підтверджені належними та допустимими доказами, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: пр. Д.Народів, 75Б-54, м. Кам'янське, 51900, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: пр. Д.Народів, 75Б-54, м. Кам'янське, 51900, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житлом у квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Км'янське, проспект Дружби Народів, 75Б-54.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 33 копійки.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: пр. Д.Народів, 75Б-54, м. Кам'янське, 51900, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: пр. Д.Народів, 75Б-54, м. Кам'янське, 51900, про виселення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик