№ 207/2001/18
№ 2/207/1241/18
12 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.04.1991 року, посвідченим державним нотаріусом 2-ї Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Огневою Н.О. Його донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з відповідачем, з червня 2016 року їх сім'я розпалась остаточно, відповідач виїхав та проживає у своїх батьків в Російській Федерації. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує право позивача, як власника житлового приміщення, оскільки він не має можливості отримати субсидію, та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.1991 року, посвідченого державним нотаріусом 2-ї Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Огневою Н.О. набув право власності на будинок АДРЕСА_1
Відповідно до довідки №222/4 від 06.06.2018 року, виданої головою квартального комітету №4 ОСОБА_5, у будинку окрім позивача, зареєстрован відповідач ОСОБА_2.
Відповідно до акту про не проживання від 20.11.2018 року, виданого головою квартального комітету №4 ОСОБА_5, відповідач - ОСОБА_2 не проживає у будинку з червня 2016 року. Тобто відсутній за місцем реєстрації більше ніж рік.
ОСОБА_2 не перебуває у лавах Збройних Сил України, про що свідчить відповідь №4/3657 від 12.11.2018 року Міністерства оборони України Кам'янського ОМВК.
Згідно відповіді №3/5-9654/Сл-18 від 24.10.2018 року ОСОБА_2 в установах виконання покарань підпорядкованих Південно-Східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, за діючими та архівними обліками не значиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 319, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач не мешкає у будинку з 2016 року, що належить позивачу на праві власності, не сплачує за комунальні послуги, його речі в будинку відсутні, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1,що є підставою для зняття його з реєстрації за адресою.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд