22-ц/775/299/2018(м)
Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Лопатіна М.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Лопатіної М.Ю,

суддів: Биліни Т.І., Принцевської В.П.

при секретарі: Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

23 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 15 березня 2017 року його представниками за місцем проживання відповідача було виявлено порушення останнім вимог ст.ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 42,48 ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, яке виразилось у використанні «штучного» нуля, що призвело до споживання необлікованої електричної енергії шляхом монтування додаткового контуру заземлення (металевий штир), поєднаного з нульовим дротом внутрішньобудинкової електромережі, фаза в третій клемі. Місце підключення-бетонна підлога у сараї.

У зв'язку з виявленим порушенням був складений акт та визначено обсяг та вартість спожитої відповідачем, але неврахованої приладом обліку електричної енергії. Просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість спожитої, але неврахованої приладом обліку електричної енергії в сумі 73 580,76 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору 1600 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2018 року позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію у розмірі 73580,76 грн. та судові витрати у сумі 1600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

При цьому відповідач зазначив, суд першої інстанції не врахував, що актом про порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення № 211610 від 15 березня 2017 року не встановлено метод розкрадання електроенергії, не виявлено пошкодження пломб на його засобі обліку, не встановлено використання «штучного нуля», який дає змогу безоблікового споживання електричної енергії за умови встановлення в його будинку однофазного приладу обліку, оскільки розкрадання електричної енергії із застосуванням даного лічильника можливо виключно у разі неправильного його підключення. Тобто, допущення порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією, визначеного підпунктом 7 пункту 3.1. Методики, неможливо без втручання у роботу приладу обліку, а отже для визначення кількості днів у періоді, за який має здійснюватись розрахунок вартості збитків підлягає застосуванню підпункт а) пункту 3.3. Методики. Крім того, місцевим судом не враховано те, що вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення, повинна розраховуватись з найменшої сили струму спрацювання запобіжників, а тому при здійсненні розрахунку збитків, суд повинен був виходити, що через встановлений в його будинку запобіжник «фази» тече струм у 8,5 Ампер. Також в акті про порушення ОСОБА_3 користування електричної енергії відсутні відомості про метод визначення та засоби, які застосовувались для визначенні поперечної площі перерізів дротів (кабелів), які також мають істотне значення для вирішення справи. Суд не врахував, що позивач не надав детального розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

В засіданні апеляційного суду відповідач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_4, діюча за довіреністю, в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за адресою належного йому на праві власності жилого будинку: місто Маріуполь, вулиця Сільська, будинок № 49, де він з 08 жовтня 2013 року значиться зареєстрованим і на його імя відкритий особовий рахунок № 244-54 (а.с.14,18)

15 березня 2017 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» та ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, в будинку відповідача було виявлено порушення, що виразилось у використанні «штучного нуля», яке призвело до споживання безоблікової електричної енергії, виявити яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливості. Додатково змонтований (металевий штир), з'єднаний з нульовим проводом внутрішньодомової електромережі. Фаза в третій клемі. Електроенергія постачається, електролічильником не обліковується. Місце до облікового підключення - бетонна підлога в сараї (а.с.4-5).

За цим фактом було складено акт № 211610 від 15 березня 2017 року про порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, який підписаний трьома представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», а також споживачем. (а.с.4-5).

05 квітня 2017 року на засіданні комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з розгляду актів про порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, були визначені обсяг та вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, що було відображено в протоколі засідання комісії за № 1870 від 05 квітня 2017 року. Вартість необлікованої електричної енергії склала 73 850,76 грн (а.с.6).

Відповідно до представленого позивачем розрахунку збитків за актом про порушення № 211610, цей розрахунок був проведений за період з 16 березня 2014 року по 15 березня 2017 року згідно формули 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_3 користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки з боку відповідача було допущено порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення, з нього підлягає стягненню сума збитків за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі: ОСОБА_3) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі: Методика).

Згідно статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 37 ОСОБА_3, енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ОСОБА_3 користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 48, 53 ОСОБА_3 передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ОСОБА_3 регламентується розділом 3 Методики.

Зі змісту підпункту 7 пункту 3.1. цієї Методики вбачається, що вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, зокрема, у разі виявлення використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

"Штучний нуль" - додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що з'єднаний з "нульовим" проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником - "фаза" у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Облаштування додаткового контуру заземлення з метою з'єднання його з металевими корпусами електричних приладів для забезпечення їх безпечної експлуатації не належить до поняття "штучний нуль"самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Пунктом 3.5 Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у пункті 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики.

Пунктом 3.3 та підпунктом г) пункту 3.3. Методики встановлено, що у разі використання споживачем "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обґрунтовано виходив із того, що факт порушення відповідачем ОСОБА_3 становлено актом від 15 березня 2017 року № 211610, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдані цим порушенням збитки. Розрахунок збитків позивачем проведено відповідно до Методики.

При цьому суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача про неможливість безоблікового споживання електричної енергії за умови встановлення в його будинку однофазного приладу обліку, з огляду на їх спростування актом про порушення ОСОБА_3, в якому відображено схему електропостачання споживача із додатковим контуром заземлення та відеозаписом, на якому зафіксовано візуальне споживання електричної енергії при виключеному нульовому запобіжнику. При цьому таке безоблікове споживання можливо без порушення цілісності засобу обліку при самовільній зміні місць підключення фазного проводу із нульовим на вводі до електролічильника та змонтування додаткового контуру заземлення (штучного нуля).

Отже є неспроможними твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про обов'язкове втручання в лічильник при використанні «штучного нуля», а тому відповідачу обґрунтовано було проведеного розрахунок збитків за підпунктом г) пункту 3.3 Методики за три роки, що передували дню виявлення порушення та до дня усунення порушення.

Також не є таким, що заслуговує на увагу апеляційного суду аргумент відповідача про те, що судом першої інстанції не враховано те, що вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, повинна розраховуватись з найменшої сили струму спрацювання запобіжників, оскільки місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що запобіжник в 16 Ампер, встановлений в будинку ОСОБА_2 не був опломбований, а тому в силу вимог пункту 3.6. Методики не дозволяє враховувати його номінальну силу струму.

Безпідставні доводи відповідача про те, що в акті про порушення не зазначена інформація про метод та засоби, які застосовувались для визначенні поперечної площі перерізів дротів (кабелів), оскільки вимоги до складання акту про порушення ОСОБА_3, передбачені Методикою, представниками позивача були дотримані, всі необхідні параметри в акті зазначені.

Не можна погодитись із твердженнями ОСОБА_2 про те, що позивачем не надано детального розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, оскільки такий розрахунок ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» зроблено та надано суду першої інстанції (а.с.7).

Інші аргументи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалене у справі рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381- 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2018 року залишити без змін.

Повне судове рішення виготовлено 07 травня 2018 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: