ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Суми

Справа №592/5053/18

Номер провадження 22-ц/788/1868/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

у присутності :

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Хитрова Б.В. у м. Суми, повний текст судового рішення складений 15.08.2018 року

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У травні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, у якому зазначалося, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 29 травня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 9800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за ним станом на 26 квітня 2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 74585 грн 51 коп., яку позивач і просив стягнути з нього в судовому порядку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2018 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 травня 2013 року в розмірі 23115 грн 84 коп., яка складається з наступного: 7024 грн 47 коп. - тіло кредиту, 5039 грн 02 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом, 7024 грн 47 коп. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 3527 грн 88 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 546 грн 08 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на неповноту з'ясованих обставин, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення нарахованої пені та штрафів скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Вказує, що відповідно до ст. 549 ЦК України забороняється застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (штрафу і пені) за одне й те саме порушення.

Рішення в частині стягнення заборгованості по основній сумі кредиту та стягнення заборгованості по відсотках не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача - адвоката ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи убачається 29 травня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 9800 грн на картковий рахунок (а. с. 9).

Підписуючи анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилася, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Також своїм підписом у анкеті-заяві відповідач засвідчила, що вона ознайомилася і погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані заявнику для ознайомлення в письмовому вигляді. Одночасно, як убачається з анкети-заяви, заявника було проінформовано, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку. Заявник зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

Факт видачі кредитної картки не спростовується самим відповідачем.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором за відповідачем станом на 26 квітня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 74585 грн 51 коп., з яких: 7024 грн 47 коп. - тіло кредиту; 5039 грн 02 коп. - нараховані відсотки; 58494 грн 14 коп. - нарахована пеня; 500 грн штрафу (фіксована частина) та 3527 грн 88 коп. штрафу (процентна складова) (а. с. 7-8).

З урахуванням викладеного та з огляду на положення ст. ст. 526, 527, 1054 ЦК України, суд стягнув вказаний вище розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами, які сторонами не оспорюють ся та не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Задовольняючи позов частково в частині стягнення пені в розмірі 7024 грн 47 коп. суд першої інстанції виходив з наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України, для зменшення пені з 58494 грн. 14 коп. до 7024 грн 47 коп.

З таким висновком суду колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Умовами кредитування, які визначені у витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню у розмірі 500 грн. + 5 % від суми боргу.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції з урахуванням обставин справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1103 грн 17 коп., який складається з фіксованої частини - 500 грн та процентної складової - 603 грн 17 коп. - 5 % від суми заборованості, а вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафу, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафу в сумі 1103 грн 17 коп.

З урахуванням викладеного, підлягає зміні і проведений судом розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 405 грн 26 коп. на компенсацію сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, та з позивача на користь держави 263 грн 80 коп. за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2018 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення неустойки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» штраф в розмірі 1103 грн 17 коп.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2018 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 405 грн 26 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 263 грн 80 коп. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 12 листопада 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик