Дата документу 22.03.2018 Справа № 554/7948/17
Справа № 554/7948/17
Провадження № 2/554/235/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання права та включення до переліку вкладників, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що нею 10 травня 2016 року з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" був укладений договір № 980-024-000235545, відповідно до умов якого вона надала кошти позичальнику у тимчасове користування, а ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" зобовязано повернути кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" та сплатити проценти за період користування коштами. За договором повернення коштів здійснюється на її рахунок № 9801 в ПАТ "Банк Михайлівський". На виконання умов договору ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" було перераховано 15807,77 грн. та 96,74 грн. Рішенням Правління Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації «ПАТ «Банк Михайлівський», призначено уповноважену особу Фонду, якими розпочато процедуру ліквідації відповідача та призначено уповноважену особу. Відповідач відмовляється визнати позивача вкладником та включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів. Тому позивач просить визнати її право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком на суму 15904,51 грн.; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення її до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № 9801 на суму 15904,51 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що договір між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладено без участі банку, як повіреного, тому гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на правовідносини банка з позивачем. Грошовий переказ за вказаним договором є нікчемним правочином, у зв'язку з чим позивача не включено до переліку вкладників.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладено договір № 980-024-000235545, за умовами якого позивач надає товариству грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені договором, а ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язується повернути кошти та виплатити проценти (а.с. 14).

Згідно з п. 1.2. зазначеного договору сумою грошових коштів за договором є кошти в розмірі 15807,77 грн., які передаються на строк не більше 181 дня по 07 листопада 2016 року зі сплатою процентів в розмірі 34,78 % річних.

10 травня 2016 року позивачем на виконання умов зазначеного договору від 10 травня 2016 року на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» були внесені грошові кошти в розмірі 15807,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1364656 від 10 травня 2016 року (а.с.15) та 19.05. 2016 року внесено 96,74 грн. процентів , що підтверджується випискою по рахункам від 20.05.2016 року .

За договором повернення коштів здійснюється на її рахунок № 9801 в ПАТ "Банк Михайлівський".

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Згідно з випискою по особовому рахунку № 9801, відкритого на імя ОСОБА_1 у ПАТ «Банк Михайлівський», на вказаний рахунок платником ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» були зараховані кошти у сумі 96,74 грн. , що є оплатою процентів до договору № 980-024-000235545, та 15807,77 грн. - повернення коштів по договору № 980-024-000235545, вихідний залишок 15904,51 грн.

Згідно з рішенням НБУ від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації «ПАТ «Банк Михайлівський», призначено уповноважену особу Фонду, якими розпочато процедуру ліквідації відповідача та призначено уповноважену особу.

Таким чином, 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації Банку по 12.07.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

25 липня 2016 року позивач зверталася до відповідача з заявою щодо її повідомлення про включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду ( а.с.9).

Листом від 02 вересня 2016 року позивача було повідомлено про те, що вона не включена до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів, та переказ коштів, що здійснений ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на її рахунок № 9801 з призначенням платежу повернення коштів згідно з договором № 980-024-000235545 та оплата процентів є нікчемним (а.с.8).

Згідно з 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину, а тому посилання відповідача на ту обставину, що переказ грошових коштів є нікчемним правочином є безпідставним.

Крім того, відповідачем належних та допустимих доказів застосування наслідків недійсності правочину та витребування зарахованих на рахунок позивача коштів по справі не надано і такі обставини суду не доведені.

Згідно з пунктом 3 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу, банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, не встановлює що вкладом є лише ті кошти, які внесено безпосередньо вкладником.

Відповідно до п.1.3 ст. 1 ЗУ « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування-зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти , переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі-учасників платіжної системи.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Таким чином, грошові кошти, що знаходяться на рахунку клієнта є об'єктом права власності клієнта і з моменту зарахування на банківський рахунок переказані платником кошти переходять у власність отримувача (володільця рахунку), а банк, у свою чергу, у межах договору й відповідно до закону виконує лише функції з обслуговування рахунку клієнта.

За вказаних обставин відмова Фонду у відшкодуванні позивачеві, як вкладнику ПАТ «Банк Михайлівський», коштів, що зараховані на його поточний рахунок є порушенням права власності позивача.

Стосовно посилань у відзиві відповідача на встановлені постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015 року за № 917/БТ обмеження для ПАТ «Банк Михайлівський» (зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 серпня 2012 року за №346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року за №1590/21902, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій: а) протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які: - обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями;- припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків; б) у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

Однак, ПАТ «Банк Михайлівський» не вчинив дій, спрямованих, на думку відповідача, на недопущення збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Згідно п.7.17 вищевказаного Положення, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про: - продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій; - застосування до банку інших заходів впливу.

Таким чином, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи.

Саме по собі отримання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів на рахунок згідно укладеного позивачем договору не призводить до автоматичного визнання такого нікчемним, оскільки це не суперечило чинному законодавству.

Таким чином, посилання відповідача на постанову Правління Національного банку України від 22.12.2015 року за № 917/БТ, є безпідставними.

Доводи відповідача у відзиві про те, що Договори відступлення прав вимоги № 1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 року були укладені з порушенням норм чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини, в тому числі і правочини з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.п.2,7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованими, оскільки, зазначені договори ніяк не стосуються договорів банківських рахунків, за якими банк зобов'язаний зараховувати кошти, які надійшли вкладнику. Крім того, правовідносини позивача з третіми особами не мають відношення до нікчемних правочинів банку з цими особами.

У відповідності до ч. 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року №1736-VIIIрозділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 15 такого змісту: « 15. До вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, надані позивачем кошти для ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного - ПАТ «Банк Михайлівський», були вкладом, котрий був повернутий на його поточний рахунок із відсотками згідно укладеного договору.

Отже, рахунок позивача мав би бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Згідно п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, даним пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню.

Одночасно з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1280 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 1066, 1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання права та включення до переліку вкладників, - задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1) на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № 9801 на суму 15904,51 грн.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (місцезнаходження: 01601 м.Київ, вул.Прорізна,8, ) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1) до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № 9801 на суму 15904,51 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», місцезнаходження: 01601 м.Київ, вул.Прорізна,8, , на користь держави судовий збір в сумі 1280 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакціє Кодексу.

Суддя : Н.В. Тімошенко