Ухвала

Іменем України

26 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 520/1424/13-ц

провадження № 61-19171ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2013 року позов ТОВ «ОТП Факторинг» задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2013 року змінено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2013 року відмовлено.

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернулась із апеляційною скаргою на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2013 року та на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2013 року залишено без руху.

При відмові у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

12 березня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2018 року в частині відмови у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок суду апеляційної інстанції про відмову ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року не відповідає приписам статей 370, 374 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції має право у передбачених законом випадках скасувати свою постанову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Як свідчить тлумачення статті 352 ЦПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені рішення та ухвали суду першої інстанції.

Перегляд судових рішень суду апеляційної інстанції передбачено Главою 2 Касаційне провадження та Главою 3 Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами ЦПК України.

У пункті 1 частини першої статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду Одеської області із апеляційною скаргою на рішення цього ж суду від 21 листопада 2016 року, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року, так як воно не підлягає апеляційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права (статті 358 ЦПК України) є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель