Справа № 510/2091/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.04.18 року Ренійський районний суд Одеської області

В складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

За участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, оскільки сімейне життя не склалось, у звязку із різними характерами та поглядами на життя.

У підготовчому судовому засіданні позивачка збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву відповідач не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 18.11.2011 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Глодя»; копія паспорту та ідентифікаційного номеру ОСОБА_1; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_1

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 18.11.2011 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який був зареєстрований першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 942.. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Глодя».

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що одруження із відповідачем виявилось невдалим, у звязку з тим, що не зійшлись характером, мали різні погляди на сімейне життя. В вересня 2016 р. подружжя спільно не мешкає, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, оскільки витраченні почуття любові, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає.

Окрім розірвання шлюбу, позивачка висуває вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 19.04.2012 р., у розмірі ? частини заробітку до досягнення повноліття доньки ОСОБА_4, оскільки, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Крім того, оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси малолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 110-114, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 18.11.2011 р. першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 942. - розірвати.

3. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Глодя».

5. Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2018 р. і до повноліття ОСОБА_4, тобто до 19.04.2030 р.

Згідно із ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін