ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2478/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

представник позивача: ОСОБА_3

представник відповідача: Сінькевич В.А.

В С Т А Н О В И В:

25.07.2017 ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування наказу про його звільнення, поновлення на роботі на посаді начальника аеродромної служби Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі по тексту - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», відповідач) та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтований такими обставинами. Наказом від 19.06.2017 № 11-07/1-909/п позивача звільнено з роботи з посади начальника аеродромної служби ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором, на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Звільнення з роботи позивач вважає незаконним, необґрунтованим і таким, що порушує його права посилаючись на те, що в оскаржуваному наказі відсутня вказівка на те, які ж обов'язки він систематично не виконував, та не наведені будь-які факти невиконання ним своїх обов'язків. Насправді з боку позивача не було будь-якого невиконання покладених на нього трудових обов'язків, а у тому відповідач не мав законних підстав для звільнення його з роботи. Оскільки його звільнили незаконно, він повинен бути поновлений на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, у яких послався на безпідставність і необґрунтованість позовних вимог. Вказав, що на підставі службової записки першого заступника генерального директора від 29.05.2017 відділом запобігання корупції та внутрішніх розслідувань проаналізовано заявки аеродромної служби щодо необхідності закупівлі запасних частин та витратних матеріалів на 2018 р., залишки на складі станом на 01.05.2017 та техніко-економічне обґрунтування щодо закупки товарів на 2017 р. В результаті було встановлено, що при формуванні аеродромною служби заявки не було проведено звірку необхідних запасних частин з наявними на складі запчастинами. Так, у заявці серед необхідних запчастин було зазначено, що є необхідність у закупівлі двох гідронасосів здвоєних вартістю 45 791,45 грн., двох одиниць реле 24М 50А та насосу гідравлічного блоку № 1 вартістю 13 311,87 грн., при цьому не було враховано, що на складі міститься відповідно один гідронасос, три одиниці реле та одна

одиниця насосу гідравлічного. Ці обставини вказували на порушення начальником аеродромної служби ОСОБА_2 пункту 5.3. Положення «Про порядок проведення ВМТЗ та СО матеріально-технічного забезпечення на підприємстві», згідно з яким керівники підрозділів-замовників закупівлі несуть відповідальність за вчасність, повноту та вірність оформлення в подання заявок, ТЕО на закупівлю товарів. Також позивач порушив пункт 4.36 Посадової інструкції начальника аеродромної служби, відповідно до якого начальник аеродромної служби організовує повне та правильне оформлення заявок на закупівлю товарно-матеріальних цінностей. Зважаючи на викладене, службовою запискою від 29.05.2017 було запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. За поданням відповідача профспілковий комітет ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надав згоду на звільнення позивача. Отже з урахуванням наведеного та з огляду на застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді доган на підставі наказів № 11-07/1-796/ц від 21.06.2016 та № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017, його було звільнено з роботи у відповідності до норм чинного законодавства.

Заперечення позивача щодо наведених відповідачем аргументів обґрунтовані посиланням на те, що жодним нормативним актом на начальника аеродромної служби не покладається обов'язок проведення звірки зі складом, а форма річної заявки не містить відповідних граф. Окрім того заявка подавалась у 2 кварталі 2017 р. для здійснення закупівель на наступний рік, а отже впродовж поточного року з великою ймовірністю могли виникнути обставини, які б зумовили використання запасних частин, які є на складі. Оскільки подана позивачем заявка є лише орієнтиром для ВМТЗ та СО при визначенні обсягу коштів, які необхідно запланувати для включення до річного плану закупівель, жодних негативних наслідків вона не несе і не могла нести, так як остаточне рішення мало прийматися в майбутньому за визначеною процедурою.

01.08.2017 суд під головуванням судді Кириченко Н.О. постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду на 20.09.2017.

13.09.2017 представник відповідача подав письмове клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Апеляційним судом Київської області апеляційної скарги позивача на рішення у справі про оскарження позивачем наказу № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017.

20.09.2017 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.11.2017.

03.10.2017 представник позивача подав письмові докази.

03.11.2017 суд оголосив перерву до 13.12.2017 у зв'язку з витребуванням рішення суду у справі про оскарження позивачем наказу № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017.

27.11.2017 у зв'язку з відстороненням судді Кириченко Н.О. від здійснення правосуддя справу передано в провадження судді Трусової Т.О.

11.12.2017 до суду надійшли рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області та Апеляційного суду Київської області у справі про оскарження позивачем наказу № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017.

11.12.2017 представник позивача подав заяву про уточнення позовної заяви.

12.12.2017 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

13.12.2017 представник відповідача подав письмове клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення в касаційному порядку справи про оскарження позивачем наказу № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017 та письмові заперечення на позов з письмовими доказами.

В підготовчому засіданні 13.12.2017 представник відповідача подав відзив на позов, суд відмовив у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі, встановив строк для надання відповіді на відзив та заперечення і оголосив перерву до 22.02.2018

29.01.2018 представник позивача подав відповідь на відзив.

13.02.2018 представник відповідача подав заперечення.

22.02.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 22.03.2018.

22.03.2018 суд розпочав розгляд справи по суті, зобов'язав представника відповідача надати довідку про середній заробіток позивача та оголосив перерву до 04.04.2018.

Заслухавши в судовому засіданні позивача, представників сторін та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Наказом ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 19.06.2017 № 11-07/1-909/п ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади начальника аеродромної служби за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором, на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (т. 2 а.с. 101)).

Відповідно до положень зазначеної норми трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Трудове законодавство передбачає лише два види дисциплінарного стягнення - догана та звільнення (статті 147 КЗпП України).

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що за пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) може бути звільнений працівник, який після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, не знятого і не погашеного спливом часу (стаття 151 КЗпП України), знову допустив порушення трудових обов'язків або трудової дисципліни.

В оспорюваному наказі про звільнення позивача міститься посилання на накази про застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді доган № 11-07/1-796/ц від 21.06.2016 та № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017, службову записку «Щодо застосування дисциплінарного стягнення» № 07/1-627.1/п від 29.05.2017, службову записку «Щодо перевірки раціональності планування при формуванні річних заявок на 2018 рік аеродромною службою» № 18-10-13 від 29.05.2017, службову записку «Щодо надання інформації» № 50-10-157 від 12.05.2017, службову записку «щодо необхідності закупівлі ТМЦ» № 79-10-131 від 03.04.2017; посадову інструкцію начальника аеродромної служби № 29-05/2-378 від 09.09.2015; Положення «Про порядок проведення ВМТЗ та СО матеріально-технічного забезпечення на підприємстві (редакція 02)», затверджене наказом від 06.09.2016 № 01-07/1-453; заявку за підписом начальника аеродромної служби щодо необхідності закупівлі запасних частин та витратних матеріалів на 2018 р.; дані щодо складу АС станом на 01.05.2017; техніко-економічне обґрунтування закупівлі товару від 13.10.2016 № 79-25-100 (з додатком); пояснення ОСОБА_2 від 31.05.2017; подання «Щодо звільнення працівника ДП МА «Бориспіль» № 11-22-206 від 31.05.2017; подання «Щодо звільнення працівника ДП МА «Бориспіль» № 11-22-209 від 31.05.2017; листи голови профспілки ДП МА «Бориспіль» від 01.06.2017, від 07.06.2017, від 12.06.2017; листи голові профспілки №11-22-223 від 13.06.2017; витяг з протоколу засідання профспілкового комітету № 18 від 14.06.2017; лист голови незалежної профспілки працівників АБ № 01-08 від 16.06.2017.

Зі змісту службових записок та подань, покладених в обґрунтування підстав звільнення (т. 2 а.с. 4, 5, 6-24, 90-91, 94), вбачається, що суть порушення, яке ставиться у провину позивачу, полягає в тому, що при формуванні аеродромною службою річної заявки щодо необхідності закупівлі запасних частин та витратних матеріалів на 2018 р. не було враховано наявні на складі залишки запчастин.

В.о. начальника відділу запобігання корупції та внутрішніх розслідувань у службовій записці від 29.05.2017 вказав, що подання заявок на закупівлю запасних частин без урахування наявних залишків на складі є порушенням пункту 5.3. Положення «Про порядок проведення ВМТЗ та СО матеріально-технічного забезпечення на підприємстві (редакція 02)» та пункту 4.36 Посадової інструкції начальника аеродромної служби, і призводить до закупівлі надлишкових запасних частин і значних матеріальних затрат підприємства, у зв'язку з чим запропонував застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення (т. 2 а.с. 90-91).

Однак аналіз змісту наведених пунктів Положення «Про порядок проведення ВМТЗ та СО матеріально-технічного забезпечення на підприємстві» (далі - Положення) та Посадової інструкції начальника аеродромної служби (далі - Інструкція) не дає підстав вважати, що підрозділ-замовник, в даному випадку аеродромна служба, повинен був проводити звірку наявних на складі залишків запасних частин і обов'язково враховувати ці залишки при формуванні річної заявки на закупівлю на майбутній календарний рік.

Так, пункт 5.3. Положення містить лише загальний припис щодо відповідальності

керівників підрозділів-замовників закупівлі за вчасність, повноту та вірність оформлення і подання заявок, ТЕО (техніко-економічних обґрунтувань) на закупівлю товарів, а при відмові отримання зі складу протягом одного місяця замовлених та закуплених товарів - за утворення залишків на складах (т. 2 а.с. 65-78).

Натомість пункт 4.1.2.1. Положення визначає, що річна заявка, яка надається не пізніше 1 травня поточного року, готується за затвердженою формою і надається без ТЕО (яке подається не пізніше 31 грудня поточного року), при цьому зі змісту затвердженої відповідачем форми заявки вбачається, що графа щодо залишків запасних частин на складі у ній відсутня.

Окрім того подана позивачем і погоджена з директором з операційної діяльності та начальником комплексу з АТЗ заявка містить примітку такого змісту: «При формуванні ТЕО заявка буде коригуватися в сторону зменшення (враховуючи залишки на складі та поставки запчастин в 2017 році)»

Слід також зазначити, що відповідно до пункту 4.1.2.1. Положення кількість товару в ТЕО не повинна перевищувати кількість товару, замовленого в заявках, однак вказаний нормативний акт не містить жодних вказівок на те, що кількість товару в ТЕО не повинна бути меншою від кількості товару, замовленого в заявках.

Згідно пункту 4.36. Інструкції начальник аеродромної служби організовує повне та правильне оформлення заявок на закупівлю товарно-матеріальних цінностей. Однак будь-якої деталізації, що входить в поняття «повне та правильне оформлення заявок на закупівлю товарно-матеріальних цінностей» Інструкція не містить (т. 2 а.с. 79-89).

Техніко-економічне обґрунтування закупівлі товару (ТЕО) та додаток до нього, які подавались аеродромною службою до відділу матеріально-технічного забезпечення та складського обліку у жовтні 2016 р. (т. 2 а.с. 109-124), містять графи щодо наявних залишків продукції на складах та в підзвіті відповідних матеріально-відповідальних осіб підприємства.

Наведене є ще одним доказом тієї обставини, що відповідно до нормативних актів відповідача залишки продукції на складах підрозділ-замовник повинен враховувати при формуванні техніко-економічного обґрунтування, але аж ніяк не при формуванні річної заявки, яка, як обґрунтовано заявляє представник позивача, є лише орієнтиром для відділу матеріально-технічного забезпечення та складського обліку при формуванні плану закупівель на наступний рік.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до переконання, що зазначені в оспорюваному наказі підстави для звільнення позивача не ґрунтуються на його службовій інструкції та інших нормативних актах, якими він повинен керуватися у своїй роботі.

Варто також зазначити, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності № 11-07/1-627.1/п від 26.04.2017, на який відповідач посилався як на доказ систематичності невиконання позивачем трудових обов'язків, визнаний неправомірним та скасований рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.10.2017 (т. 1 а.с. 150-155).

Виходячи з вищевикладеного наказ про звільнення позивача з роботи за систематичне невиконання трудових обов'язків неможливо визнати законним і обґрунтованим, а отже він підлягає скасуванню.

Незаконним звільненням порушені трудові права позивача, які підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений частиною 1 статті 235 КЗпП України, шляхом поновлення позивача на попередній роботі.

У зв'язку з поновленням позивача на роботі відповідно до положень частини 2 статті 235 цього Кодексу стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час його вимушеного прогулу.

Згідно з даними наданої відповідачем довідки середньоденний заробіток позивача, розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2005 № 100, становить 1 366,79 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу позивача за період з 21.06.2017 по 04.04.2018 включно складає 199 робочих днів, а отже розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу становить 271 991,21 грн. (1 366,79х199).

Оскільки позивачі у справах про поновлення на роботі звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд з урахуванням положень статті 141 ЦПК

України вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору за трьома вимогами: про скасування наказу, про поновлення на роботі та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за ставками, встановленими, відповідно, для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірним та скасувати наказ Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 20 червня 2017 року № 11-07/1-909/п про звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника аеродромної служби Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за 199 робочих днів за період з 21 червня 2017 р. по 4 квітня 2018 року включно в розмірі 271 991 гривня 21 копійка.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» в дохід держави судовий збір в розмірі 6 243 гривні 91 копійка.

Позивач: ОСОБА_2; ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Відповідач: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», 08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7; код ЄДР 20572069.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24 квітня 2018 р.

Суддя: