ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8455/17 Номер провадження 22-ц/814/47/18Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Філоненко О.В.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 як представника третьої особи ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Предоляк О.С., дата складання повного тексту рішення не вказана,

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, ОСОБА_4 Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку, розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом поновлення права власності на об'єкти нерухомого майна та зобов'язання зареєструвати право власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и в:

07 листопада 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання договорів купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 травня 2016 року між нею та відповідачем укладені договори купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,100 га, та житлового будинку, загальною площею 214,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О.

За умовами цих договорів оплата вартості об'єктів нерухомості здійснюється покупцем частинами в строк до 01.09.2016 року. Вартість житлового будинку склала 438692 грн., з яких 250000 грн. сплачено ОСОБА_6 в момент укладання договору, а решта суми повинна бути сплачена наступним чином: 94 346 грн. в строк до 20.06.2016 року, 94 346 грн. в строк до 01.09.2016 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки, продаж вчинено за 93 310 грн., з яких ОСОБА_6 сплатила під час укладання правочину 50 000 грн., решту суму повинна була сплатити в строк до 20.06.2016 року - 20 000 грн., у строк до 01.09.2016 року - 23 310 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 не виконала умови вказаних вище договорів купівлі-продажу та не сплатила у встановлений строк грошові кошти, чим істотно порушила зобов`язання за договорами, ОСОБА_5 просила суд розірвати договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_3 та купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,100 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташованої по АДРЕСА_2 укладені між нею та ОСОБА_6 25.05.2016 року, посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О.

Також просила відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом поновлення її права власності на вказані об'єкти нерухомого майна, зобов'язати Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області зареєструвати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку, площею 0,100 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташованої по проїзду Великокохнівському, 15 в м. Кременчуці.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, що не заявляють самостійний вимог на предмет спору, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про розірвання договорів купівлі-продажу задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 214,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 укладений 25 травня 2016 року між ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_9, та ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О., зареєстрований в реєстрі за № 286.

Розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 укладений 25 травня 2016 року між ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_9, та ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О,, зареєстрований в реєстрі за № 287.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1280 (тисяча двісті вісімдесят) гривень.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася третя особа ОСОБА_4., в інтересах якого подав апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_2

В апеляційній скарзі скаржник прохає скасувати рішення суду, постановити нове судове рішення про відмову в позові ОСОБА_5

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до умов спірних договорів у ОСОБА_5 відсутнє право на їх розірвання, тоді як у п. 14 договорів закріплено право позивача як продавця вимагати виконання договорів у судовому порядку.

Крім цього, вважає, що ОСОБА_5 невірно обрано спосіб захисту своїх прав, враховуючи те, що для забезпечення виконання зобов'язань за вказаними договорами купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори іпотеки, у зв'язку з чим позивачка мала можливість захистити свої права за допомогою звернення стягнення на предмет іпотеки або звернення з позовом про стягнення з ОСОБА_6 процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі ч. 3 ст. 692 ЦК України.

Також посилається на відсутність доказів на підтвердження того, що невиконання відповідачкою умов договорів завдало істотне порушення прав позивачки, а також реальних збитків та (або) упущеної вигоди та в якому розмірі.

Крім цього, зазначає, що на виконанні в органі державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження, в якому перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4. грошових коштів у розмірі 177182,14 грн. При цьому вказує, що, боржником вчиняються дії на затягування виконання рішення суду про стягнення з нього зазначеної суми коштів, в тому числі і шляхом подання даного фіктивного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6

Вважає, що умови договорів, які є предметом цього позову, були виконані сторонами в повному обсязі, про що свідчить, на його думку, та обставина, що від дня повного розрахунку за ними, який визначено 01.09.2016 р., і до дня подачі позову 07.11.2017 р. пройшло 14 місяців. При цьому, позивачка жодних претензій щодо неналежного виконання умов договорів з боку відповідача не пред'являла.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.11.2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залишення без розгляду її позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції було вірно встановлено та вбачається з копії паспорта ОСОБА_7, 25.04.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області зроблено актовий запис №238 (а.с.93).

25.05.2016 року між ОСОБА_5 (продавець), від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_9, та ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 214,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О., зареєстрований в реєстрі за № 286 (а.с. 12-13).

Пунктом 3 зазначеного договору визначено, що продаж житлового будинку вчинено за 438692 грн., з яких 250000 грн. покупець сплачує продавцю в момент укладання договору, 94346 грн. в строк до 20.06.2016 року, а решту суми 94346 грн. в строк до 01.09.2016 року.

Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7 надав свою згоду на укладання договору купівлі-продажу житлового будинку (п.10 договору).

За інформацією державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О. 25.05.2016 року зареєстровано обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, іпотекою номер запису про іпотеку 14716639 (а.с. 10-11).

Крім цього, 25.05.2016 року між ОСОБА_5 (продавець), від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_9, та ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О., зареєстрований в реєстрі за № 287 (а.с. 6-7).

Пунктом 5 вказаного договору сторони погодили, що продаж земельної ділянки вчинено за 93 310 грн., з яких 50 000 грн. покупець сплачує продавцю в момент укладання договору, 20 000 грн. в строк до 20.06.2016 року, а решту суми 23 310 грн. в строк до 01.09.2016 року.

ОСОБА_7 як чоловік ОСОБА_6 надав свою згоду на укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки (п.10 договору).

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О. 25.05.2016 року зареєстровано обтяження земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2, іпотекою (номер запису 14717290) (а.с. 8-9).

Факт сплати ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 30 000 грн. за укладеними 25.05.2016 року договорами купівлі-продажу підтверджено розпискою, виданою ОСОБА_9 як представником ОСОБА_5

Задовольняючи позов в частині розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачка не виконала умови вказаних договорів в частині непроведення розрахунку з позивачем, кошти в сумі 18 8692 грн. за договором купівлі-продажу житлового будинку та 43 310 грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки у строки, визначені та погоджені сторонами, не сплатила. Допущене відповідачкою порушення умов договорів є істотним, що є підставою для їх розірвання відповідно до вимог закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 655 ЦК України договір купівлі-продажу - це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 692 ЦК України встановлено, що оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з вимогами статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу. У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору.

Так, згідно ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються; у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили; сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

В укладених між сторонами договорах купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 25.05.2016 р. сторони передбачили здійснення оплати вартості нерухомого майна покупцем частинами у строк, визначений умовами договорів.

У суді першої інстанції відповідач ОСОБА_6 визнала факт порушення умов вказаних договорів купівлі-продажу в частині непроведення розрахунку з позивачем, а саме несплати на її користь 18 8692 грн. за договором купівлі-продажу житлового будинку та 43 310 грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки, у визначені та погоджені ними строки. У суду сумнівів у достовірності вказаної обставини не виникло, тому в силу положень ч.1 ст. 82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню.

З урахуванням того, що залишок недоотриманої за договором купівлі-продажу житлового будинку суми склав 188692 грн. (43% від загальної вартості), а за продаж земельної ділянки - 43310 грн. (53,6% від загальної вартості), суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що допущене відповідачем порушення умов договору є істотним.

Внаслідок порушення умов договору відповідачем, позивачка значною мірою позбавилася можливості користуватися грошима, на які вона розраховувала при укладенні договору, у зв'язку з чим зазнала збитків з вини відповідача.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши умови оспорюваних договорів купівлі-продажу та провівши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, з урахуванням того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо розірвання укладених між ними договорів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для їх розірвання у судовому порядку.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом поновлення права власності позивача на об'єкти нерухомості, застосування подвійної реституції та зобов'язання зареєструвати за позивачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку не оскаржується в апеляційному порядку, тому апеляційним судом не перевіряється.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Крім цього, згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Посилання представника третьої особи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що позивачка мала можливість захистити свої права в інший спосіб, ніж нею обраний, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки позивачкою на власний розсуд обрано спосіб захисту порушеного права, що узгоджується з вищенаведеними нормами закону.

Крім цього, відсутність в оспорюваних договорах положень щодо права на їх розірвання в судовому порядку не позбавляє позивачку можливості захистити свої права шляхом подання позову про їх розірвання відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Твердження адвоката ОСОБА_2 про те, що позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання договорів купівлі-продажу є фіктивною, а також подана з метою уникнення виконання рішення про стягнення боргу з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, яке перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС, належними та допустимими доказами не підтверджені, є припущенням тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Посилання в апеляційній скарзі на повне виконання сторонами умов договорів купівлі-продажу також не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки матеріалами справи підтверджено лише часткове їх виконання, про що ОСОБА_11 було надано розписку, виданою ОСОБА_9 як представником ОСОБА_5, на суму 30000 грн., що не заперечувалося сторонами.

При цьому, розписок про отримання ОСОБА_5 іншої частини коштів від ОСОБА_6 у сумі 18 8692 грн. за договором купівлі-продажу житлового будинку та 43 310 грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки у строки, визначені та погоджені сторонами вказаними договорами купівлі-продажу, суду не надано.

Та обставина, що позивач не пред'являла претензій до відповідача щодо неналежного виконання умов вказаних договорів та звернулася до суду з позовом лише через 14 місяців від дня визначення повного розрахунку за договорами, не свідчать про їх повне виконання сторонами.

При цьому, з даним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 звернулась в межах загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

За таких обставин, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382- 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 як представника третьої особи ОСОБА_4відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Чумак О.В.

Судді: Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.