Справа № 309/1941/18
Провадження № 4-с/309/19/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Довжанин М. М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на дії державного виконавця Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Хустського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, посилаючись на те, що 25.06.2018 року ним отримано постанову державного виконавця Хустського РВДВС від 13.12.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 52043292 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що державним виконавцем не було здійснено заходів щодо направлення запитів до ДФС, ДПІ, ПФУ з метою встановлення фінансового та майнового стану боржника у визначені строки, оскільки з моменту отримання останньої інформації пройшов значний проміжок часу, за який матеріальний та фінансовий стан боржника міг змінитися. Відсутність доказів про здійснення всіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення у виконавчому провадженні свідчить про те, що державний виконавець не скористався необхідними правами та не виконав обовязку, встановленого ЗУ «Про виконавче провадження».

ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у скарзі просить суд визнати дії державного виконавця Хустського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області неправомірними, скасувати постанову державного виконавця Хустського РВ ДВС від 31.01.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 52043292 про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязати Хустський РВ ДВС поновити виконавче провадження ВП № 52043292.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не зявився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить скаргу задовольнити.

Представник Хустського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується розпискою про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив. Відзив чи заперечення на скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» від Хустського РВ ДВС до суду не надходило.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання також не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника та державного виконавця, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, не є перешкодою у її розгляді.

Відповідно до ст.ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою учасників судового розгляду скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що у провадженні Хустського РВ ДВС перебувало виконавче провадження № 52043292 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області по справі № 2-1446/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» суми боргу за кредитним договором у розмірі 49786,03 гривень та судових витрат в сумі 497,86 гривень та 120,00 гривень витрат на ІТЗ.

07.08.2017 року постановою державного виконавця Хустського РВ ДВС булло змінено стягувача ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у порядку ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження « на підставі ухвали Хустського районного суду від 31.03.2017 року по справі № 309/390/17, провадження №6/309/10/17.

13.12.2017 року державним виконавцем Хустського РВ ДВС було винесено постанову у виконавчому провадженні № 52043292 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дана постанова отримана стягувачем 25.06.2018 року, що стверджується відміткою на поштовому конверті.

З винесеною державним виконавцем Хустського РВ ДВС вищевказаною постановою суд не погоджується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні напери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів виконавчого провадження № 52043292 вбачається, що державним виконавцем Хустського РВ ДВС не були здійснені заходи щодо направлення запитів до ДФС, ДПІ, ПФУ з метою встановлення фінансового та майнового стану боржника у визначені строки ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки з моменту отримання останньої інформації пройшов значний проміжок часу, за який матеріальний та фінансовий стан боржника міг змінитися.

Висновок державного виконавця щодо відсутності майна та доходів боржника ґрунтується виключно на інформації, яка була отримана поза межами встановлених термінів: двох тижнів - щодо виявленій рахунків боржника та трьох місяців - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, інформації про доходи боржника.

Жодної інформації щодо здійснення державним виконавцем інших заходів з примусового виконання рішення не зазначено, тобто здійснено не було, чим порушено вимоги визначені у ст.ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження» та права стягувача.

В силу статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та має право здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а саме: з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, під час виконання рішень виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень, у зв'язку з чим має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. З метою встановлення цих даних державний виконавець має право ініціювати направлення передбачених законодавством запитів до державних органів і організацій та електронних баз даних з метою перевірки фінансового та майнового стану боржника.

Відсутність доказів про здійснення всіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № 52043292 свідчить про те, що державний виконавець не скористався необхідними правами та не виконав обов'язку, встановленого ЗУ «Про виконавче провадження», щодо вжиття всіх необхідних заходів примусового виконання рішення, у зв'язку із чим виконавчі дії не було проведено в повній мірі, чим порушено вимоги ст. ст. 10, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Державним виконавцем Хустського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області не доведено суду правомірності та законності своїх дій по винесенню постанови від 31.01.2018 року у виконавчому провадженні № 52043292 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та не надано доказів на спростування тверджень стягувача.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на порушення державним виконавцем Хустського районного ВДВС ГТУІО у Закарпатській області ст. 10, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52043292, суд вважає винесену постанову державного виконавця від 31.01.2018 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії державного виконавця протиправними.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на дії державного виконавця Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області неправомірними, скасувати постанову від 31 січня 2018 року у виконавчому провадженні № 52043292 про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязати Хустський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області поновити виконавче провадження № 52043292.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_3