Постанова

Іменем України

02 травня 2018 року

м. Київ

справа № 554/4929/16-ц

провадження № 61-4111св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради,

представники відповідача: Ємець Вікторія Миколаївна, Акуліна Ілона Володимирівна,

відповідач - приватне виробничо-торгове підприємство «Сузір'я»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 6 грудня 2017 року у складі суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради (далі - КП «ЖЕО №2», комунальне підприємство), в якому просила стягнути з КП «ЖЕО № 2» 1 399,79 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 грн моральної шкоди, завданих ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку - падіння під час ожеледиці на тротуарі.

Позов мотивовано тим, що 08 січня 2016 року біля будинку АДРЕСА_1 приблизно о 10:50 год. з позивачем стався нещасний випадок - падіння під час ожеледиці на тротуарі, який не було прибрано від льоду.

Внаслідок падіння ОСОБА_1 отримала травми, її було доставлено до травмпункту 1 Міської клінічної лікарні, надано першу медичну допомогу та направлено повідомлення про нещасний випадок невиробничого характеру до Полтавської міської ради.

09 лютого 2016 року було створено комісію за місцем роботи позивача в Дитячій музичній школі № 3 та складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру. За висновком комісії встановлено, що подія, яка привела до нещасного випадку є падіння внаслідок несвоєчасного прибирання льоду з тротуару. КП «ЖЕО №2» надіслало ОСОБА_1 повідомлення, яким підтверджується його обов'язок прибирання прибудинкової території за вказаною адресою у межах Переліку територій прибирання, затвердженого рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20 лютого 2008 року.

Позивач зазначає, що лікування вона проходила з 11 січня 2016 року

до 10 березня 2016 року. На лікування нею витрачено 1 399,79 грн, які вона просила суд стягнути з відповідача на її користь, як завдану їй матеріальну шкоду.

Крім того, отримана нею травма спричинила порушення їй моральної шкоди, яка виразилась у порушенні стосунків з оточуючими в результаті неможливості самостійно здійснювати і організовувати свій побут, працювати викладачем гри на фортепіано в музичній школі. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінила в 30 000 грн, які просила стягнути з відповідача.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» та павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_2», розміщених по АДРЕСА_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2017 року у складі судді Чуванової А. М. позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «ЖЕО № 2» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я 1 399,79 грн та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з КП «ЖЕО № 2» на користь держави судовий збір у розмірі 1 280 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із причинно-наслідкового зв'язку між отриманням позивачем травми та бездіяльністю

КП «ЖЕО №2», внаслідок якої стався нещасний випадок з позивачем. У свою чергу відповідач не довів факт, що на відрізку тротуару повз будинку АДРЕСА_1, де сталося падіння ОСОБА_1, було належним чином прибрано територію від льоду. Також відповідачем КП «ЖЕО №2» не доведено, що шкода, завдана здоров'ю позивача, була завдана не з його вини, що б виключало звільнення останнього від її відшкодування.

Розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1 399,79 грн, підтверджено документально (вартість ліків згідно призначень лікаря, квитанції про придбання ліків в аптеках). При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходив із засад виваженості і справедливості.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року апеляційну скаргу КП «ЖЕО №2» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин сторін, нормами матеріального права, що підлягають застосуванню та безпідставно поклав відповідальність за спричинену позивачеві матеріальну та моральну шкоду на КП «ЖЕО № 2». Суд не розмежував обов'язків КП «ЖЕО № 2» з прибирання прибудинкової території будинку АДРЕСА_1, як виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що випливають з зобов'язальних правовідносин, та обов'язків у сфері благоустрою населених пунктів.

Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції не перевірив доводів відповідача, не встановив осіб, які відповідно до Правил благоустрою, мають прибирати місця загального користування по АДРЕСА_1, а залучення до участі в справі неналежних співвідповідачів призвело до неправильного вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статті 509, 599 ЦК України, які застосував місцевий суд, на спірні правовідносини не поширюються.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не повно з'ясував обставини справи, не дослідів надані в процесі судового розгляду нормативно - правові документи: рішення Полтавської міської ради від 16 березня

2012 року, рішення від 20 лютого 2008 року № 50, рішення від 08 травня

2013 року № 55, рішення Антимонопольного комітету України, а зробив висновки і прийняв рішення на підставі рішення Полтавської міської ради від 05 червня 2007 року і на підставі інформації Управління житлово-комунального підприємства виконавчого комітету Полтавської міської ради, за якою КП «ЖЕО 2» не є балансоутримувачем об'єкту благоустрою - пішохідного тротуару по АДРЕСА_1.

Касаційна скарга містить посилання на те, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів вірно встановив, що відповідачем у справі є «КП «ЖЕО № 2», яке у 2016-2017 роках було балансоутримувачем житлових будинків, споруд і прибудинкових територій у м. Полтаві та виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у м. Полтаві та є таким, що несе повну відповідальність за виконання затверджених заходів в повному обсязі на ринку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, зокрема з прибирання прибудинкових територій (в тому числі прибудинкових територій «червона лінія») в межах обслуговуючих територій м. Полтави.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач КП «ЖЕО № 2» не погодилось з доводами касаційної скарги, посилалась на законність і обґрунтованість ухваленого апеляційним судом рішення.

Відзив мотивовано тим, що КП «ЖЕО № 2» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до якої входить послуга з прибирання прибудинкової території, на замовлення та за кошти місцевого бюджету Полтавської міської ради здійснює прибирання «червоних ліній».

Перелік та обсяг робіт (заходів) з прибирання прибудинкової території у межах «червоних ліній» у зимовий та літній періоди, встановлений Програмою розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою м. Полтави на 2016 рік», затвердженою рішенням позачергової другої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 25 лютого 2016 року. Згідно із вказаними рішеннями, обов'язку у прибиранні льоду у КП «ЖЕО № 2» не має.

Суд першої інстанції та ОСОБА_1 помилково ототожнюють послуги з прибирання прибудинкової території, які надає КП «ЖЕО №2» згідно переліку та послуги з прибирання «червоних ліній» на замовлення органу місцевого самоврядування з прибиранням тротуарів від льоду.

Прилеглу територію для прибирання по АДРЕСА_1 закріплено за приватним виробничо-торговим підприємством «Сузір'я» (СПДФО ОСОБА_2.), який належним чином не був залучений до участі у справі в якості співвідповідача, тому покладення на відповідача

КП «ЖЕО № 2» обов'язків у сфері благоустрою, з утримання об'єкту благоустрою - пішохідного тротуару, де стався нещасний випадок з позивачем, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відзив на касаційну скаргу містить посилання на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність вини і причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) КП «ЖЕО №2» та ушкодженнями здоров'я позивача. Крім того, не встановлено конкретного місця падіння позивача.

Інші учасники судового процесу не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що 08 січня 2016 року приблизно о 10:50 год. внаслідок падіння на тротуарі біля будинку АДРЕСА_1 під час ожеледиці позивач ОСОБА_1 отримала травму - закритий перелом хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, з приводу якої того ж дня їй було надано першу медичну допомогу. Про даний нещасний випадок невиробничого характеру Перша міська клінічна лікарня м. Полтави, травмпункт 08 січня 2016 року надіслала повідомлення Полтавській міській раді.

09 лютого 2016 року комісією Полтавської дитячої музичної шкоди № З, складено акт № 1 про нещасний випадок невиробничого характеру (форми НТ), яким встановлено, що подія сталася внаслідок несвоєчасного прибирання льоду з тротуару.

З 11 січня 2016 року по 09 березня 2016 року ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні у зв'язку з невиробничою травмою. На лікування нею було витрачено 1 399,79 грн.

Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»передбачено, що вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки є території загального користування які належать до об'єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статей 15, 17, 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів.

Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою (пункт 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Установлено, що рішенням Полтавської міської ради від 16 березня 2012 року «Про питання житлово-експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради» КП «ЖЕО № 2» визначено балансоутримувачем житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста, та переданих на баланс підприємства, згідно додатку № 1 до цього рішення, в тому числі будинку АДРЕСА_1.

КП «ЖЕО № 2» здійснюється прибирання прибудинкової території, зокрема, житлового будинку АДРЕСА_1 у межах Переліку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради

від 20 лютого 2008 року № 50.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 08 травня

2013 року № 55, внесені зміни у додаток 1 «Перелік житлових будинків, що належать територіальній громаді міста, з зазначенням площ прибудинкових територій» до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради

від 22 червня 2007 року №153 «Про затвердження площі прибудинкових територій» зі змінами, та викладено його в редакції, згідно з додатком 1 цього рішення.

З метою забезпечення належного санітарного стану прибудинкових територій житлових будинків територіальної громади міста, для підвищення якості надання послуг населенню, вказаним рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 08 травня 2013 року на КП «ЖЕО № 2» покладено обов'язок утримувати в належному стані та обслуговувати прибудинкові території, в тому числі «червоні лінії».

Відповідно до статті 5 Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в м. Полтава організація забезпечення прибирання та санітарного очищення територій благоустрою, закріплення територій, розроблення схем і встановлення меж об'єктів благоустрою на землях комунальної форми власності покладається на виконавчі комітети районних у м. Полтаві рад.

Статтею 27 вказаних Правил передбачено, що підприємства, організації і установи, незалежно від їх відомчого підпорядкування, а також власники, орендарі будинків зобов'язані своєчасно, з урахуванням пори року, прибирати території, закріплені за ними подвір'я, ділянки, що знаходяться в їхньому володінні, утримувати їх у чистоті, знищувати бур'яни, взимку прибирати сніг, зрубувати лід, посипати піском, влітку підмітати, поливати водою вулиці, площі, тротуари, двори, а також своєчасно очищати дахи, урни, контейнери, сміття із сміттєзбірників вивозити у спеціально відведені місця для знешкодження та зберігання.

Висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову, ґрунтуються на тому, що за змістом статей 27, 28 розділу V «Вимоги до утримання і прибирання територій підприємств і організацій, вулиць і дворів» Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в місті Полтава та переліку стягнень за порушення цих «Правил», затверджених рішенням Полтавської міської ради від 05 червня 2007 року з подальшими змінами, підприємства, організації і установи, незалежно від їх відомчого підпорядкування, а також власники і орендарі будинків зобов'язані своєчасно, з урахуванням пори року, прибирати території, закріплені за ними, подвір`я, ділянки, що знаходяться в їхньому володінні, утримувати їх у чистоті, взимку прибирати сніг, зрубувати лід, посипати піском, влітку підмітати, поливати водою вулиці, площі, тротуари, двори. Власники автогаражів, павільйонів, магазинів, кіосків, лотків, пересувних торгових точок зобов'язані прибирати площі, відповідно з вимогами на відстані 20 м навколо торгових споруд і наданих для них місця (включаючи 0,5 м проїжджої частини від бордюрного каменю).

Разом із тим, апеляційний суд не врахував, що вказане рішення Полтавської міської ради «Про затвердження Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в місті Полтава та переліку стягнень за порушення цих «Правил» з подальшими змінами є регуляторним актом, прийнятим органом місцевого самоврядування відповідно до пункту 44 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» з метою посилення належного санітарного стану прибудинкових територій житлових будинків територіальної громади міста, які знаходяться на обслуговуванні КП «ЖЕО №2».

Закріплення вказаним рішенням міської ради за приватним виробничо-торговим підприємством «Сузіря» (СПД ФО ОСОБА_2.) території для прибирання по АДРЕСА_1, не змінює балансоутримувача вказаного будинку - КП «ЖЕО № 2», який зокрема безпосередньо здійснює обслуговування його прилеглих територій та не звільняє останнього від відповідальності за пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»), зокрема за шкоду, завдану у деліктному зобов'язанні.

За своїм змістом і предметом регулювання, вказані Правила не підлягають застосуванню при визначенні і встановленні відповідальної особи за шкоду, завдану позивачу.

Суд апеляційної інстанції наведеного вище не врахував та неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для покладення на КП «ЖЕО №2» відповідальності за завдану позивачу шкоду, помилково скасувавши правильне по суті рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановивши, що падіння позивача і отримання нею тілесних ушкоджень біля будинку АДРЕСА_1, пов'язане у зв'язку з неприбиранням тротуару від льоду, а балансоутримувачем за вказаною адресою є КП «ЖЕО №2», яке зобов'язано здійснювати прибирання прилеглої до вказаного будинку території при несприятливих погодних умовах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виникнення у даному випадку деліктного зобов'язання та наявність правових підстав для стягнення з КП «ЖЕО №2» на користь позивача матеріальної шкоди, підтвердженої документально, та відшкодування моральної шкоди, який відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості.

У процесі розгляду справи відповідачем не доведено факт, що на відрізку тротуару повз будинку АДРЕСА_1, де сталося падіння ОСОБА_1 було належним чином прибрано територію від льоду або вжито заходів безпечного пересування тротуаром, зокрема оброблено піском чи іншою сумішшю.

Доказів на підтвердження того, що шкода, завдана здоров'ю позивача, була завдана не з вини відповідача, що б могло бути підставою для звільнення останнього від її відшкодування КП «ЖЕО №2» не надано.

За умов встановлення особи - КП «ЖЕО №2», яка має нести відповідальність за завдану позивачу шкоду у деліктному зобов'язанні та відсутності правових підстав для покладення цієї відповідальності на ПВТП «Сузір`я», колегія суддів вважає обґрунтованими висновки місцевого суду про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги позивача щодо неправильності застосування апеляційним судом норм матеріального права та наявності у зв'язку з цим підстав, визначених статтею 413 ЦПК України для скасування ухваленого ним рішення із залишенням в силі правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 6 грудня 2017 року скасувати, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2017 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська