КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Справа № 22-1389 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Величко Т.О.

Унікальний №759/7564/18 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Державного підприємства «Сетам», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Ірина Євгенівна про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованої ? частини квартири, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ПАТ «Універсал Банк», ДП «Сетам», третя особа: Приватний нотаріус КМНО КоваленкоІ.Є. про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованої ? частини квартири, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування державної реєстрації права власності.

Просив, визнати прилюдні торги з реалізації арештованої ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, оформлені протоколом від 26 січня 2017 року №231141 та актом про реалізацію предмета іпотеки №49536845 від 20 лютого 2017 року про передачу майна стягувачу, Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), за початковою ціною 709 000,00 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, виданий відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві стосовно передачі нерухомого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1, недійсними; визнати недійсним Свідоцтво, серія та номер:184, про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане ПАТ «Універсал Банк» 30 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко І.Є. та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - ? частини квартири АДРЕСА_1 за ПАТ «Універсал Банк».

07 червня 2018 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, що на даний час зареєстрована на праві власності за ПАТ «Універсал Банк» до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви посилався на те, що виходячи з предмету та підстав позову, а також існування реальних побоювань щодо можливості відчуження банком спірного майна, що в подальшому унеможливить або ускладнить в майбутньому виконання рішення суду, в разі його задоволення.

Позивач наполягав, що заходи забезпечення позову, які він просить застосувати суд є співмірними із заявленими ним вимогами, та забезпечать належним чином охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку банку по відчуженню спірного майна.

Вказував, що пропозицій по зустрічному забезпеченню він не має.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 було забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що на даний час зареєстрована на праві власності за ПАТ «Універсал Банк» до набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Універсал Банк», 08 серпня 2018 року подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального та матеріального права, просило ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалось на те, що судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено всі фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи документи.

Судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не було враховано той факт, що спірна квартира є іпотечним майном та у зв'язку з невиконанням рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалось, було залишено за ПАТ «Універсал Банк» як нереалізоване майно за стягувачем.

Під час проведення всіх виконавчих дій направлених на виконання рішення суду боржниками будь-яких скарг на дії державного виконавця не подавалось.

Банк скористався своїм правом як іпотекодержателя на придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, після того як повторні електронні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

Перехід до банку права власності на спірне майно був здійснений у відповідності до положень Законів України «Про іпотеку» та «Про виконавче провадження», без будь-яких порушень.

Апелянт наполягав, що поданий позивачем позов, так само як і заява про забезпечення позову, направлені лише на затягування процесу та зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Заявлені позовні вимоги за своєю суттю є безпідставними та необґрунтованими.

В порушення чинного законодавства позивачем не було зазначено жодної підстави для забезпечення позову, окрім посилання на співмірність між запропонованим до застосування заходом забезпечення та заявленими позовними вимогами.

Тому правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в суду першої інстанції були відсутні.

В судовому засіданні представники апелянта апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КоваленкоІ.Є. надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час, і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення представників апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №001-2902/756-0286, згідно умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 413 685,00 швейцарських франків.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр Л.С., за реєстровим №1911. (а.с.21-24)

Відповідно до п.1.1 розділу 1 іпотечного договору, іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: квартиру, що має 4 (чотири) кімнати; загальною площею 157,90 кв.м., житловою площею 86,80 кв.м.; що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі: Свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною у місті Києві радою 04 грудня 2006 року, згідно з розпорядженням №2809 від 04 грудня 2006 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 16 січня 2007 року в реєстровій книзі за №9345.

Розділом 4 іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення здійснюється іпотеко держателем у випадках та на підставах, передбачених законодавством України:

- у разі порушення будь-якого основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором, та/або будь-якого зобов'язання іпотекодавця за цим договором, та/або

- у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця та/або боржника або визнання його банкрутом (у разі, якщо іпотекодавець та/або боржник є юридичною особою) та/або;

- в інших випадках відповідно до законодавства України.

Звернення стягнення здійснюється на підставах

- рішення суду; або

- виконавчого напису нотаріуса; або

- застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; або

- за договором між іпотекодавцем та іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя.

У випадках порушення іпотекодавцем зобов'язань за цим договором та/або боржником будь-якого основного зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та/або боржнику повідомлення, оформлене відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

У разі невиконання іпотекодавцем та/або боржником вимог, зазначених в повідомлені, про яке йдеться в п. 4.3. договору, іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог іпотекодержателя, здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору іпотеки та відповідно до Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 було задоволено в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 11 жовтня 2007 року №001-2902/756-0286 в сумі 694 644,87 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 6 189 007 грн.. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 157,90 кв.м., шляхом продажу з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну відповідно до оцінки спеціаліста.

27 листопада 2015 року Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

07 грудня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №49536845 з примусового виконання виконавчого листа №759/3713/14-ц виданого 27 листопада 2015 року Святошинським районним судом м. Києва.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Консалтингова група «АРГО-ЕКСПЕРТ» ринкова вартість ? частини чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 157,90 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1, станом на 20 вересня 2016 року становить 709 000,00 грн.

Перші електронні торги №218549 з реалізації ? частини чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 157,90 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, згідно протоколу ведення електронних торгів виданого 12 грудня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ».

Встановлена початкова ціна продажу предмету іпотеки на перших торгах становила 709 000,00 грн.

Другі електронні торги №231141 з реалізації ? частини чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 157,90 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, згідно протоколу ведення електронних торгів виданого 26 січня 2017 року Державним підприємством «СЕТАМ».

Встановлена початкова ціна продажу предмету іпотеки на других торгах становила 567 200,00 грн.

За результатами других електронних торгів 27 січня 2017 року ПАТ «Універсал Банк» скористався своїм правом придбання предмету іпотеки, а саме: ? частини чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 157,90 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за початковою ціною 709 000,00 грн., шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, подавши відповідну заяву державному виконавцю.

За результатами проведення електронних торгів головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковським Т.О. 20 лютого 2017 року було складено акт про реалізацію предмету іпотеки №49536845. (а.с.11-13)

02 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковським Т.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49536845. (а.с.34)

30 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко І.Є. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, від 30 березня 2017 року та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності ПАТ «Універсал Банк» на ? частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.28-33)

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є визнання недійними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, лотом в яких виступала спірна частина квартири, та скасування рішення про реєстрацію права власності. Враховуючи викладені в позовній заяві обставини справи, перехід права власності до відповідача на підставі рішення приватного нотаріуса, вважав обґрунтованою вимогу щодо накладення арешту на ? частину спірного майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку зробить неможливим виконання в подальшому судового рішення по даній справі.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дані положення судом першої інстанції під час вирішення питання про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову були враховані.

Доводи апелянта щодо невстановленості судом першої інстанції жодних несумлінних дій з боку відповідача, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки виходячи з наявних матеріалів та положень чинного законодавства суд зобов'язаний здійснити оцінку наданих заявником доказів на підтвердження реального існування власних припущень щодо неможливості в подальшому виконання рішення суду.

Надані заявником докази та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідчить про реальне існування між сторонами спору, вирішення питання щодо правомірності дій та рішень самого відповідача, на даній стадії процесу судом не здійснюються.

Правова оцінка всіх обставин справи у їх сукупності можлива лише після детального дослідження, вивчення та аналізу матеріалів справи, яке відповідно оформлюється у вигляді рішення.

Межі заявлених позивачем вимог, надані суду докази на підтвердження власних припущень дають підстави стверджувати, щодо існування реальної загрози невиконання рішення суду в майбутньому.

Твердження апелянта щодо неврахування судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали статусу спірного майна як іпотечного, колегія суддів до уваги не приймається. Питання щодо зміни статусу спірного майна судом першої інстанції та заявником не порушувалось та на наданому етапі не оспорювалось. Заявник наполягав на неправильності проведення прилюдних електронних торгів та переході до апелянта на їх підставі права власності, оскільки він як боржник має право на законне очікування на погашення заборгованості за рахунок предмету іпотеки.

Доводи апелянта щодо відсутності правового обґрунтування вирішення питання про забезпечення позову та оцінки співмірності заявлених вимог та меж застосовуваних заходів, спростовуються самою ухвало суду першої інстанції. Судом було визначено предмет спору, надано оцінки запропонованим заходам забезпечення виходячи з обставин викладених в позовній заяві та заяві про забезпечення позову, та прийнято рішення на підставі існуючих положень процесуального закону.

Як звертав увагу суду сам апелянт забезпечення позову, зокрема повинно базуватися на обґрунтованих припущеннях заявника, що в разі невжиття таких заходів виконання рішення суду може стати утрудненим або неможливим.

Відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи надані заявником докази суд першої інстанції прийшов до висновку саме щодо обґрунтованості його припущень стосовно можливих наслідків невжиття таких заходів, і колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Доводи апелянта обґрунтованості припущень заявника не спростовують.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 09 листопада 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль