Справа № 739/698/18
Номер провадження 2/739/270/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Чернігівської області про встановлення факту неправильності запису в правовстановлюючому документі та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно. В подальшому ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив встановити факт неправильності запису у державному акті на право власності на земельну ділянку від 18.07.2006 року серії НОМЕР_1, де вказано неправильно по батькові власника «ОСОБА_2» та вважати правильним по батькові «ОСОБА_2».

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2. За життя вона склала заповіт, згідно якого заповіла йому все належне їй майно. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, входять дві земельні ділянки, право власності на які посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю. На даний час державний акт втрачений, в зв'язку з чим в ЗМІ розміщеного оголошення про його недійсність. Після смерті ОСОБА_2 позивач належним чином прийняв її спадщину, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Але в зв'язку з тим, що державний акт втрачений, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Ларинівської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому від Ларинівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначено, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Фаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.09.2017 року (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом буде мати право, заповіла своєму племіннику ОСОБА_1, даний заповіт був посвідчений 18.04.2003 року секретарем виконавчого комітету Ларинівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 74 (а.с.7).

18.07.2006 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_2, яким було посвідчено право власності на земельні ділянки площею 4,3233 гектари з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 5,2420 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4. Зазначені вище земельні ділянки розташовані на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.10-11). При цьому оригінал вказаного державного акту було втрачено, про що зроблено повідомлення в газеті «Сіверський край» (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 будичи спадкоємцем за заповітом належним чином прийняв спадщину ОСОБА_2, подавши відповідну заяву, що підтверджується повідомленням Семенівської районної державної нотаріальної контори №201/02-14 від 06.04.2018 року (а.с.8). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, після смерті ОСОБА_2 всі належні їй права та обов'язки, у тому числі й право власності на земельні ділянки, перейшли до її єдиного спадкоємця за заповітом, яким є позивач ОСОБА_1. Водночас останній не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 а саме на належні їй земельні ділянки, через відсутність правовстановлюючих документів на них (а.с. 9).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області площею 4,3233 гектари з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 5,2420 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4, як належали ОСОБА_2 і право власності останньої на які посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.07.2006 року, однак вказане право не визнається через відсутність документу, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв'язку з цим для задоволення позову повністю.

З приводу заявленої позивачем вимоги про встановлення факту неправильності запису по батькові правоволодільця «ОСОБА_2» у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.07.2006 року, замість правильного «ОСОБА_2» - суд зазначає, що частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки судом встановлено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.07.2006 року допущена описка у по-батькові власника, яка не може бути виправлена установою, якою був виданий даний правовстановлюючий документ і від нього залежать спадкові права позивача ОСОБА_1, судом встановлені підстави для задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218,1220, 1225, 1235, 1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Чернігівської області про встановлення факту неправильності запису в правовстановлюючому документі та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт неправильності запису у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.07.2006 року, а саме те, що у державному акті помилково вказано по батькові власника «ОСОБА_2», замість правильного «ОСОБА_2». Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_5, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки площею 4,3233 гектари з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 5,2420 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовані на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18.07.2006 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура