Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4360/18
У Х В А Л А

02 травня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву представника ТОВ Агрофірма «МАТЮШІ» - адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ Агрофірма «МАТЮШІ» - адвокат ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафу за невиконання умов додаткової угоди від 14.08.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2015 року та просив стягнути з останнього на користь ТОВ Агрофірма «МАТЮШІ» 108 503 грн. 12 коп., з яких: 29 000 грн. завданих збитків та 79 503 грн. 12 коп. штрафу.

Одночасно, представник позивача подав заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що після отримання вище зазначеної позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 буде вчиняти усі можливі дії, спрямовані на переоформлення права власності на наявне у нього нерухоме майно за іншою особою з метою унеможливлення виконання рішення суду. Посилаючись на те, що за рахунок належної відповідачу земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0039, площею 2,1050 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, можливе виконання рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача завданих йому збитків, представник ТОВ Агрофірма «МАТЮШІ» просив суд накласти арешт на зазначену земельну ділянку, який унеможливить відчуження відповідачем на користь третіх осіб земельної ділянки до моменту вирішення спору по суті.

За ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як розяснено у п.4 ППВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом із тим, до матеріалів заяви не додано, актуальний на дату звернення із вказаною заявою про забезпечення позову, звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0039, площею 2,1050 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, необхідний для зясування судом співмірності заявлених позовних вимог вартості земельної ділянки.

Крім того, суд звертає увагу представника заявника, що 07.12.2017 Верховною Радою України прийнято Закон України № 2236-VIII «Про внесення зміни до розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України», згідно якого ще на один рік продовжено мораторій на продаж землі сільськогосподарського призначення.

Так, відповідно до п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Як вбачається із позовної заяви, ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, становить 108 503 грн. 12 коп., а нерухомим майном, на яке він просить суд накласти арешт є земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належність якої на праві власності відповідачу ОСОБА_2 підтверджується доданими до заяви письмовими доказами.

У поданій заяві про забезпечення позову, представник заявника не надає суду належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірної земельної ділянки. Крім того, остання в сила вище наведених вимог закону, відчуженню не підлягає, а, отже, накладення арешту на таку земельну ділянку жодним чином не забезпечує виконання можливого рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на належну відповідачу земельну ділянку, оскільки остання віднесена законодавцем до майна, обіг якого на даний час не допускається і посилання заявника на загрозу їх відчуження відповідачем не грунтується на вимогах закону, у зв'язку з чим заявником не доведено, що невжиття судом такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на вказане нерухоме майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

А тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ТОВ Агрофірма «МАТЮШІ» - адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя ОСОБА_3