ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2583/18 Головуючий суддя І інстанції Поліщук Т.В.
Провадження № 22-ц/818/629/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: В порядку ЦПК України
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року у складі судді Поліщук Т.В. по цивільній справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна, про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що залишаючи заяву без розгляду, суд свої висновки мотивував тим, що у разі встановлення судом факту сумісного проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини, цей факт може вплинути на виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків у третіх осіб навіть за відсутності заперечень таких осіб.

ОСОБА_3 посилалась на те, що встановлення факту постійного проживання її із померлою матір'ю у квартирі АДРЕСА_1 необхідно для оформлення спадщини стосовно нерухомого майна, власницею якого була спадкодавець. При цьому вона зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері.

Послалась на те, що процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, за відсутності усіх учасників справи, які не з'явилися в судове засідання після неодноразових повідомлень суду апеляційної інстанції, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності згідно до положень ст. 372 ЦПК України, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини 01.04.2017.

Встановлення вказаного факту заявнику необхідне для прийняття спадщини.

Залишаючи без розгляду заяву, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що вказуючи на відмову нотаріуса в оформленні спадщини заявник не долучає до матеріалів заяви докази звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і відповідний документ із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Зазначені обставини унеможливили встановлення підстав, з яких нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, що виключає можливість розгляду вимог заявника у порядку окремого провадження. Суд послався на те, що критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов'язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Нормами ст. 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів

Як роз'яснено судам у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Положенням ч. 4 ст. 315 ЦПК України регламентовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Так, Московський районний суд м. Харкова, відкривши 19.03.2018 провадження за заявою ОСОБА_3, встановив, що подана нею заява підсудна вказаному районному суду та відповідає вимогам закону щодо її змісту, та з неї не вбачається наявності спору про право.

З оскаржуваної ухвали не вбачається, з яких саме відомостей суду після відкриття провадження стало відомо про наявність спору про права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити учасникам справи їхні права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Вказане дає підстави для висновку, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості встановити дійсну наявність або відсутність спору про право у рамках даної справи - наявність або відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5, порушення прав територіальної громади в особі Харківської міської ради - шляхом витребування відомостей щодо відкриття спадкової справи та з'ясування кола спадкоємців, зацікавлених осіб по цій справі, що може дійсно свідчити про наявність спору про право. До встановлення цих обставин висновки суду першої інстанції про наявність спору є передчасними.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на те, що висновок суду щодо наявності спору про право у даній справі належним чином не вмотивовано, що свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм процесуального законодавства, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та направляє справу до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_3 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.