Справа №295/9908/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочно)

13.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - Чішман Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 85 що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Десантників, 27. В обґрунтування вимог позивач пояснив, що відповідач у даній квартирі не проживає з березня 2016 року, остання має вид на проживання іноземної держави з 27.09.2017 року по 27.09.2022 року. Відповідач не бере участь у догляді та утриманні житла, сплаті комунальних послуг. Позивач пояснив, що має намір звернутись до органів соціального захисту населення з метою отримання субсидії на оплату комунальних послуг з утримання житлового приміщення.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, на підставі положень статей 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення

Дослідивши матеріали справи, судом дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1, відповідно свідоцтва про право власності на житло належить ? квартири за адресою: АДРЕСА_1, інша ? частина належить сину позивача ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до довідки про склад сімї від 22.05.2018 року №11, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно акту від 20.04.2018 року про фактичне проживання/не проживання громадян, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з березня 2016 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як розяснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене, те, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 проте, не проживає у вказаному житловому приміщення більше одного року та має вид на проживання Російської Федерації, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 383,391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,77, 81, 141, 142, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування кв.85, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Десантників, 27.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: Російська Федерація, АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_2.

Суддя Л.М. Чішман