Справа № 310/9022/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до його малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.04.2004 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюб нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.12.2006 року.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Проте, відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виховання доньки, не цікавився нею та не підтримує з нею родинних звязків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В підготовчому судовому засіданні 30.01.2018 року позов визнав в повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації за довіреністю ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та надала до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Як видно з пояснень позивача, наданих суду письмових доказів, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після розірвання шлюбу між батьками ОСОБА_4 залишилася проживати з матірю та повністю знаходиться на її утриманні.

В свою чергу, ОСОБА_3 з грудня 2006 року самоусунувся від виконання батьківських обов'язків і не приймає участі у вихованні доньки.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються відповідачем ОСОБА_3

Так, із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_4 народилася 25.11.2005 року і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.12.2006 року, яке набрало законної сили 05.01.2006 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно довідок виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району від 16.11.2017 року №725, від 26.07.2017 року №353 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: : Бердянський район, с. Новопетрівка, вул. Степова, 128. Разом з нею зареєстровані та проживають її батьки та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Право власності на житловий будинок, розташований за вказаною вище адресою, зареєстровано за ОСОБА_5 ( батько ОСОБА_1С.) на підставі договору дарування, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності від 02.09.2003 року №1375314, виданим ДП «Бюро технічної інвентаризації Бердянської районнї державної адміністрації».

Відповідно до довідки Новопетрівської ОСОБА_6 ступенів Осипенківської сільської ради Бердянського району, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 01.09.2001 року навчається в зазначеній школі і на даний момент є ученицею 6 класу. Батько за час навчання не підтримував контакту зі школою і не цікавився навчанням дитини.

З характеристики учениці ІНФОРМАЦІЯ_4, що її батько проживає окремо від родини. Не підтримує контакту зі школою, не цікавиться шкільним життям дитини. Із дочкою зовсім не спілкується і не підтримує стосунків із родиною.

Згідно висновку органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації від 28.02.2018 року №01-36/0217 0.10.2017 року №01-6628/47 ОСОБА_3 в інтересах малолітньої доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, тому що він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки: не піклується про її виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоровя, не спілкується з дитиною.

За таких доказів суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_4, що згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Також підлягає задоволенню позов в частині вимог про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, рівний обовязок обох батьків брати участь в утриманні дитини, і вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно у відповідності до ст. 184 СК України.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до його малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.І. Крамаренко