ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Херсон

справа № 648/1924/17

провадження № 22-ц/819/376/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3.,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Строілова С.О. від 25 вересня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_5 про розстрочення виконання рішення суду в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, звернулася до Білозерського районного суду Херсонської області із заявою про розстрочення виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2018 року, з урахуванням постанови Апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року, про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 547,80 грн. та судового збору у розмірі 105,76 грн. та стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь судового збору у розмірі 2 241,36 грн. Посилаючись на своє скрутне матеріальне становище та неможливість у звязку з цим виконати дане рішення суду в короткий термін у повному обсязі, ОСОБА_5 просила суд розстрочити виконання рішення суду, встановивши щомісячну грошову суму до сплати у розмірі 867,68 грн. терміном на 12 місяців з дня прийняття рішення.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про розстрочення виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким її заяву про розстрочення виконання рішення суду задовольнити у повному обсязі..

Відзиву (заперечення) на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів на підтвердження наявності у неї обставин, встановлених ст.435 ЦПК України, які б істотно ускладнювали виконання рішення суду. При цьому судом враховано розмір коштів, стягнутих з боржника за рішенням суду, та права стягувача на поновлення своїх порушених прав.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2018 року, з урахуванням постанови Апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 547,80 грн. та судовий збір у розмірі 105,76 грн., а також стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 судового збору у розмірі 2 241,36 грн. (а.с.209-210, 249-251).

У серпні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання зазначеного рішення суду, встановивши щомісячну грошову суму до сплати у розмірі 867,68 грн. терміном на 12 місяців з дня прийняття рішення. При цьому ОСОБА_5 послалася на своє скрутне матеріальне становище та неможливість у звязку з цим виконати дане рішення суду в короткий термін у повному обсязі (а.с.258).

На підтвердження свого скрутного матеріального становища, ОСОБА_5 надала копію своєї трудової книжки, де зазначено, що з 02 серпня 2017 року вона непрацевлаштована (а.с.262-265).

Відповідно до положень ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обовязково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

В заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_5, як на підставу для розстрочення виконання рішення суду посилається на важкий фінансовий стан.

Однак, наведені підстави в силу ст.435 ЦПК України не можуть бути підставами для розстрочення виконання рішення.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до заяви про розстрочення виконання рішення суду, не подано жодного доказу щодо наявності підстав, визначених ч.3 ст.435 ЦПК України.

Скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин, тому матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання.

З огляду на зазначене, при розгляді заяви ОСОБА_5 судом першої інстанції вірно встановлено відсутність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим у розумінні ст.435 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення ухвали та в основному зводяться до незгоди з висновком суду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

У відповідності до п.1 ч.1, ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Виконавчі документи, зазначені у ч.1 цієї статті, підлягають виконанню після їх внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих документів у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять жодних відомостей про звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_5 грошових коштів, заява ОСОБА_5 про вирішення питання щодо розстрочення виконання рішення суду є передчасною.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 14 грудня 2018 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.В.Майданік

ОСОБА_3