Справа № 522/5299/18
Номер провадження 2-о/522/310/18
У Х В А Л А

17 квітня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання факту проживання,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання факту проживання її чоловіка ОСОБА_2 у квартирі за адресою: м. Одеса, провулок Некрасова, 5кв. 1.

30 березня 2018 року заява ОСОБА_1 була залишена без руху. Для усунення цих недоліків судом був наданий термін строком 10 днів з дня отримання копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року.

16.04.2018 року від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшло клопотання про усунення недоліків.

Розглянувши зазначене клопотання суд визнає, що недоліки не усунути, а саме заява не відповідає ст. 318 ЦПК України, а саме не визначені цілі та мета звернення до суду.

Згідно до ч. 3 і ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви (заяви) у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (заявнику).

Згідно з положеннями ч.5, ч.6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву (заяву) і додані до неї документи не пізніше пяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви (заяви) суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви (заяви) може бути оскаржено. Копія позовної заяви (заяви) залишається в суді. Таким чином, судом встановлено, що заява про визнання факту проживання, яка подана до суду ОСОБА_1 не відповідає ст. 318 ЦПК України, а саме у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Оскільки, недоліки заяви у встановлений судом строк заявник не усунув, на підставі вищенаведеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання факту проживання підлягає поверненню заявнику.

Разом з заявою про виправлення недоліків від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить заборонити вчинення будь яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Розглянувши зазначену заяву, суд повідомляє заявнику, що прийняття спадщини регулюються в порядку ст. 1268-1269 ЦК України. З приводу відмови нотаріусом в відкритті спадкової справи доказів заявником не надано. У заяві про забезпечення позову зазначені підстави що права заявника порушені третіми особами тобто є спір о праві. Крім того забезпечення передбачене тільки у позовному провадженні.

Таким чином з обставин викладених у заявах ОСОБА_4 вбачається, що недоліки не усунуті, а заявник не визначився з підставами звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 128, 131, 185, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання факту проживання - визнати не поданою та повернути.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Науменко А.В.

17.04.2018