АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/1861/16-ц Головуючий суддя І інстанції Якименко Л. О.
Провадження № 22-ц/790/382/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори про спадкове право
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 619/1861/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна Вікторія Вікторівна, Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення нікчемності заповіту, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 серпня 2017 року в складі судді Якименко Л.О., -

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що його матері ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. 15 листопада 2002 року ОСОБА_4 було складено заповіт, яким все належне їй майно вона заповіла відповідачу ОСОБА_2, який у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що секретар виконкому Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області не мала повноважень на посвідчення заповіту, оскільки відсутнє відповідне рішення Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, а сам заповіт має не застережені виправлення та інші недоліки, з урахуванням уточнених у листопаді 2016 року позовних вимог, ОСОБА_1 просив визнати складений 15 листопада 2002 року ОСОБА_4 та посвідчений секретарем виконкому Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хміль І.В. заповіт нікчемним, застосувати наслідки його недійсності, стягнути з ОСОБА_2 понесені ним судові витрати.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07 серпня 2017 року позов задоволено. Встановлено нікчемність заповіту від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2, посвідченого 15 листопада 2002 року секретарем виконкому Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хміль І.В. за реєстровим № 514. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що рішення Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про надання секретарю виконкому повноважень щодо посвідчення заповітів було прийнято у встановленому законом порядку, але не збереглося, оскільки було знищене внаслідок стихійного лиха, а деякі формальні недоліки заповіту не свідчать про його недійсність, оскільки його зміст відповідає справжньому волевиявленню заповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Захаровим Я.М. від 21 червня 1958 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-8226 та договору дарування, посвідченого виконавчим комітетом Пересічанської селищної Ради народних депутатів від 19 листопада 1982 року, зареєстрованого в реєстрі за №181, ОСОБА_4 належали 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

05 листопада 2002 року ОСОБА_4 було складено заповіт, за умовами якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона буде мати право, вона заповіла сину ОСОБА_2

Вказаний заповіт посвідчено 05 листопада 2002 року секретарем виконкому Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хміль І.В.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області від 11 серпня 2015 року.

Спадкоємцями першої черги за законом є діти ОСОБА_4 - ОСОБА_2., 1962 року народження, та ОСОБА_1, 1957 року народження, (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13 серпня 1962 року та свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 22 лютого 1957 року).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час посвідчення оспорюваного заповіту секретар виконавчого комітету Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хміль І.В. не мала повноважень на його посвідчення, оскільки рішення Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області щодо надання таких повноважень не приймалося, правовими наслідками чого є встановлення нікчемності такого заповіту.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК України в редакції, яка була чинною на час посвідчення заповіту, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений (ст. 541 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст. 38 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. №22/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 року за №256/466, зі змінами від 10 червня 1999 року, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Аналогічні положення містить ст. 37 Закону України «Про нотаріат».

Отже, вирішальне значення має з'ясування питання прийняття виконавчим комітетом сільської ради рішення про покладення на певну посадову особу виконавчого комітету обов'язків (надання повноважень) вчинення нотаріальних дій.

Оскільки рішення виконавчого комітету Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області щодо надання у 2002 році секретарю виконкому Хміль І.В. повноважень щодо вчинення нотаріальних дій відповідачем не надано і матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про нікчемність складеного 15 листопада 2002 року ОСОБА_4 та посвідченого секретарем виконкому Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хміль І.В. заповіту.

Доводи відповідача про те, що вищевказане рішення у встановленому законом порядку приймалось виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, але було знищено внаслідок стихійного лиха у 2012 році, є припущенням, а тому висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова