Справа 482/117/18
Провадження № 22-ц/812/231/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Категорія 58
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного

суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Базовкіної Т.М., Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 її представника - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд»

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Демінської О.І., в приміщенні того ж суду об 17 годині 08 хвилині у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест» (надалі - ТОВ «Фанчі - Інвест») за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (надалі Відділ примусового виконання рішень), третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Воліс-Трейд» (надалі - ТОВ «ОСОБА_3 - Трейд») про виключення з опису та зняття арешту з майна,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фанчі - Інвест» про виключення з опису та зняття арешту з майна.

Позивачка зазначала, що 25 листопада 2016 року вона придбала комплекс будівель та споруд обєктів нежитлової нерухомості, що розташовані по вул. Кухарєва, 56-а в м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, а також сільськогосподарське обладнання для здійснення підприємницької діяльності.

13 вересня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішеньбуло винесено постанову про арешт майна ТОВ «Воліс-Трейд», яка була винесена на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області від 1 грудня 2016 року про стягнення з ТОВ «Воліс-Трейд» на користь ТОВ «Фанчі-Інвест» 435,8 тон насіння соняшника товарного, переданого на зберігання в сумі 4 706 640 грн.

14 вересня 2017 року державним виконавцем на території її майнового комплексу описано та арештовано наступне майно: зерноочисна машина марки Пектус «К 531 Girant», блакитного кольору, б/у, без ременів; зерноочисна машина марки Пектус «К 531 Girant» (Fortschritt), блакитного кольору, б/у, без ременів; зерноочисна машина марки Пектус «К 547 Girant», світло - блакитного кольору, б/у, без ременів, відсутній захисний кожух; зерноочисна машина марки Пектус «К 531 AG/Girant», блакитного кольору, б/у; зерноочисна машина марки Пектус «К 531 AG/Girant», блакитного кольору, б/у, без ременів; Норія НЗ-70, б/у, сірого кольору; зернонавантажувач, б/у, сірого кольору; Норія НЗ 50, б/у, сірого кольору; Норія НЗ 10, б/у, сірого кольору, яке ніби то належить ТОВ «ОСОБА_3 - Трейд». Вказане майно передано їй на відповідальне зберігання.

Посилаючись на викладене, та на те, що опис та арешт майна були проведені державним виконавцем незаконно, оскільки вказане майно належить їй на праві власності на підставі договорів купівлі - продажу, позивачка просила суд виключити з опису та зняти арешт з майна, що було описано та арештовано згідно постанови про опис та арешт майна боржника ТОВ «ОСОБА_3 -Трейд», серія ВП № 54702631 від 14 вересня 2017 року.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 6 лютого 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено посадовим особам ДВС ГТУЮ у Миколаївській області вчиняти виконавчі дії щодо вилучення та реалізації арештованого 14 вересня 2017 року майна, а саме: зерноочисної машини марки «Petkus» (Пектус) К 531 Gigant, блакитного кольору, 1990 року випуску, № 0244; зерноочисної машини марки «Petkus» (Пектус) К 531 Gigant (Fortschritt), блакитного кольору, 1986 року випуску, № 0876; зерноочисної машини марки «Petkus» (Пектус) К 547А-TGL 25894, блакитного кольору, 1987 року випуску, № 115; зерноочисної машини марки «Petkus» (Пектус) К 531 АG/Gigant, блакитного кольору, 1983 року випуску, № 227; зерноочисної машини марки «Petkus» (Пектус) К 531 АG/Gigant, блакитного кольору, 1991 року випуску, № 1453; Норія «Н3-70», сірого кольору, 2008 року випуску; зернонавантажувач, б/у, сірого кольору, 2005 року випуску; Норія «Н3-50», сірого кольору, 2005 року випуску; Норія «Н3-10», сірого кольору, 2003 року випуску.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 5 квітня 2018 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено до участі у справі - ТОВ «Воліс-Трейд».

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, ТОВ «Воліс-Трейд» посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відзивів на апеляційні скарги не надходило.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 14 вересня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_6 винесено постанову про опис та арешт майна боржника при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з ТОВ «Воліс-Трейд» на користь ТОВ «Фанчі-Інвест» на загальну суму 4 780 410, 49 грн. (а.с.10-12).

Відповідно до вказаної постанови виходом за адресою: м. Нова Одеса, вул. Кухарєва, 56-а встановлено наявне рухоме майно боржника ТОВ «Воліс-Трейд», описано та арештовано майно: Пектус К 531 Gigant, блакитного кольору, б/у, без ременів, Пектус К 531 Gigant (Fortschritt), б/у, блакитного кольору, без ременів; Пектус 547, б/у, світло-блакитного кольору, без ременів, відсутній захисний кожух, Пектус К 531 А Gigant, блакитного кольору, б/у; Пектус К 531 А Gigant, сіро-білого кольору; Норія «Н3-70», б/у, сірого кольору; зернонавантажувач шнековий (Жираф), б/у, сірого кольору; Норія «Н3-50», сірого кольору; Норія «Н3-10», б/у, сірого кольору.

Зі змісту постанови слідує, що під час опису вказаного майна, ОСОБА_2 зауважила, що майно, яке описано ніколи не належало ТОВ «Воліс-Трейд», у звязку із чим вона має намір на оскарження постанови в суді, при цьому заперечуючи факт належності описаного майна ТОВ «Воліс-Трейд» не стверджувала, що майно на праві власності належить саме їй.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням.

Як на підставу задоволення своїх вимог, позивачка посилалася на те, що описане та арештоване державним виконавцем майно 14 вересня 2017 року належить їй на підставі договорів купівлі-продажу та Актів прийму-передачі, укладених між нею та ОСОБА_7 25 листопада 2016 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач ТОВ «Фанчі-Інвест» вказував на факт належності спірного майна саме боржнику - «ТОВ «Воліс-Трейд».

З результатів пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження вбачається, що на теперішній час перебуває зведене виконавче провадження де стягувачем є ТОВ «Фанчі-Інвест», а боржником виступає ТОВ «ОСОБА_3 -Трейд».

В розясненнях, що містяться в пунктах 2, 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 (надалі Постанова) зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в тому числі має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 розяснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обовязки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за предявленими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно із положеннями частин 2, 4, 5 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позов позивачкою предявлено лише до стягувача у виконавчому провадженні ТОВ «Фанчі-Інвест».

Суд першої інстанції в межах наданих йому повноважень залучив боржника ТОВ «Воліс-Трейд» до участі у справі в якості третьої особи.

Таке процесуальне становище ТОВ «Воліс-Трейд» виключає можливість надати належну оцінку щодо обґрунтованості тверджень відповідача - ТОВ «Фанчі-Інвест», стягувача у виконавчому провадженні щодо належності арештованого майна саме боржнику.

Посилання позивача на відсутність спору між нею та ТОВ «Воліс-Трейд», а також відсутність необхідності залучення останнього до участі у справі в якості відповідача, є безпідставні, враховуючи специфіку розгляду спорів даної категорії зазначених у вище вказаній Постанові.

До того ж, про наявність безпосереднього матеріального інтересу щодо даного спору у ТОВ «Воліс-Трейд» свідчить подана апеляційна скарга на рішення суду.

За таких обставин, висновок суду про неможливість вирішення питання щодо належності майна саме ТОВ «Воліс-Трейд» як боржнику у виконавчому провадженні та відмову у задоволені позову є вірним.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що надані на підтвердження належності позивачці спірного майна договори купівлі-продажу від 25 листопада 2016 року не є належними та достовірними доказами права власності останньої, у звязку з чим заявлені вимоги щодо виключення з опису та зняття арешту з майна задоволенню не підлягають, тобто зробив висновок про недоведеність позовних вимог, щодо належності описаного та арештованого майна ОСОБА_2

Однак, суд не звернув уваги та те, що вказані обставини можуть стати підставою розгляду справи при зверненні позивачки з вимогами до всіх належних відповідачів.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини висновки суду про недоведеність права власності ОСОБА_2 на описане та арештоване майно відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 14 вересня 2017 року.

Разом з тим, позивачка не позбавлена права звернутися до суду із позовом до належних учасників справи, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушене.

Доводи апеляційних скарг щодо наявності доказів на підтвердження належності спірного майна позивачці, колегією суддів не перевіряються з огляду на зазначене вище.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2018 року змінити, виключивши з мотивувальної частини висновки суду про недоведеність права власності ОСОБА_2 на описане та арештоване майно відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Миколаївської області про опис та арешт майна боржника від 14 вересня 2017 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, в порядку та випадках передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.М. Базовкіна

ОСОБА_8

Повний текст постанови складено 14 грудня 2018 року.