Справа №204/14/18
Провадження 2/200/2217/18
УХВАЛА

«07» березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Женеску Е.В розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з січня 2017 року перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 23 січня 2018 року цивільну справу №204/14/18 передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у звязку з тим, що провадження у справі було відкрито з порушенням підсудності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2018 року у судовій справі з єдиним унікальним номером №204/14/18 номер провадження 2/200/2217/18 визначено суддю Женеску Е.В.

Як випливає з матеріалів цивільної справи на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вона надійшла 28 лютого 2018 року згідно штампу вхідної кореспонденції за вх.. №9035. Проте автоматизований розподіл цивільної справи здійснено лише 03 березня 2018 року.

Порядок розподілу справ між суддями врегульовано Положенням про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого Радою суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 відповідно до цього положення п. 2.3.1 визначено, що розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Отже, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було розподілено з порушенням вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду та передано судді Женеску Е.В.

До того ж, слід зазначити, що відповідно до звіту про автоматичний розподіл судових справ між суддями 03 березня 2018 року у розподілі цивільної справи приймала участь лише суддя Женеску Е.В., оскільки решта суддів були виключені від участі у розподілі через перебування на лікарняному чи у відпустці.

Як регламентує пункт 4 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідна норма гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджає можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб'єктів, що з'ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

В силу частин 1, 3 статті 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на обєктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у його обєктивності.

Отже, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.36 ЦПК України, що виключають участь судді в судовому розгляді цивільної справи, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від участі як головуючого по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприянню ефективного розгляду справи, перешкоджанню затягуванню процесу і для забезпечення правильного вирішення спору, та з наявності підстав з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в обєктивності та неупередженості судді, можливості скасування рішення з підстав незаконності складу суду, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді Женеску Е.В. та направити справу до канцелярії суду для повторного автоматизованого перерозподілу справ між суддями для її розгляду в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 38 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Женеску Елеонори Вячеславни - задовольнити.

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справ між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску