РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2018 р. Справа № 133/1824/18

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1, звернувся в суд із позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 14 серпня 2006 року, право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4.1366га, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2006 року померла його мати ОСОБА_4, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 4,1366 га, кадастровий номер :03:002:0017 для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області 01.10.2001 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 57, він є спадкоємцем майна померлої матері.

Крім нього, спадкоємцем за заповітом є його рідна сестра - ОСОБА_2.

У встановлений законом шестимісячний строк він прийняв спадщину після смерті матері, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Козятинської державної нотаріальної контори.

Його сестра також звернулась із заявою про прийняття спадщини до Козятинської державної нотаріальної контори.

08.12.2007 р. державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового майна, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради, кадастровий номер :03:002:0017.

На даний час оформити свою частку спадкового майна він не може по тій причині,

що відповідно до державного акту серії ВИ № 015788, виданого на ім'я померлої матері на земельну ділянку, площею 4,1366 га, для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради, кадастровий номер вказаний - :03:002:0017, а у витязі з Державного земельного кадастру за № НВ-05-, кадастровий номер зазначений - :03:002:0180.

У зв'язку із тим, що на 1/2 частку спадкової земельної ділянки, яку оформила його сестра, присвоєно новий кадастровий номер, він не має можливості оформити свою частину спадкової земельної ділянки.

Через розбіжності в кадастрових номерах земельної ділянки він не може оформити свої спадкові права.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 027633 ОСОБА_4 померла 14 серпня 2005 року (а.с.3), яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, площею 4,1366 га, кадастровий номер :03:002:0017 для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області. (а.с.7).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області 01.10.2001 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 57, позивач та відповідач є спадкоємцями майна померлої матері (а.с.4).

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняли, подавши відповідні заяви до державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори (а.с.5-6,12-13,18-20).

08.12.2007 р. державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відповідачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового майна, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області кадастровий номер :03:002:0017 (а.с.10-11).

На даний час оформити свою частку спадкового майна позивач не може по тій причині, що відповідно до державного акту серії ВИ № 015788, виданого на ім'я померлої матері ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 4,1366 га, для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради, Козятинського району Вінницької області кадастровий номер вказаний - :03:002:0017, а у витязі з Державного земельного кадастру за № НВ-05-, кадастровий номер зазначений - :03:002:0180 (а.с.8,11).

Згідно постанови державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори від 24.05.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що на залишену 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області кадастровий номер :03:002:0017, відділом земельних ресурсів у Козятинському районі Вінницької області, допущено помилку.

На відповідну частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0017 присвоєно новий кадастровий номер, що передбачає іншу земельну ділянку.

Згідно п. 2 глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»

затвердженого Наказом від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 України передбачено, що у разі неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Пунктом 4.15. п.4 глави 10 розділу II вказаного вище Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомостей (інформації) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Тому, зважаючи на викладене вище, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0017, видане бути не може (а.с.16).

Відповідно до п.п. 4.15, п. 4 глави 10, розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції країни №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, які посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до підпункту 4.20 пункту 4, глави 10, II розділу «Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України) і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 ст.1225 ЦК Україна зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 81 ЗК України встановлює, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не може скористатись своїм правом та оформити право власності на спадвоке майно після своєї матері в нотаріальній конторі, тому його право порушено і підлягає захисту за судовим рішенням.

На підставі наведеного,керуючись, ст. ст. 12161218,1220,1221, 1222, 1223,1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12 19,76-81,258, 259, 263,264,265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом , після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла 14 серпня 2006 року , право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розміром 4.1366га, яка знаходиться на території Куманівської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 12 листопада 2018р.

Суддя: підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

05.11.2018