Постанова

Іменем України

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 668/16027/13-ц

провадження № 61-4923св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, у складі судді Прохоренко В. В., від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області, у складі колегії суддів: Пузанової Л. В., Склярської І. В., Чорної Т. Г., від 12 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_6 задоволено частково. Витребувано від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року у частині витребування від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про витребування майна - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року скасовано та залишено в силі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року.

20 лютого 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що 24 січня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив рішення у справі № 668/3170/16-ц за позовом ОСОБА_4 до неї та її неповнолітнього сина ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей Суворовської районної ради м. Херсона про витребування майна, яким позов ОСОБА_4 задовольнив. Під час розгляду зазначеної справи позивачем були надані документи на підтвердження його родинних зв'язків із померлим ОСОБА_8, зі змісту яких вбачається, що його прізвище у свідоцтві про народження російською мовою зазначено «ОСОБА_4». Заявник посилалася на те, що зазначені документи підтверджують відсутність родинних зв'язків ОСОБА_4 та спадкодавця ОСОБА_8, про що їй не було відомо на час ухвалення судом рішення, і ця обставина має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки могла вплинути на висновки суду щодо прав позивача витребовувати спірну квартиру,

Із урахуванням зазначеного, заявник просила суд переглянути рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, не є такою у розумінні вимог статті 361 ЦПК України, 2004 року, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не було допущено порушень норм процесуального права. При вирішенні справи суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 Зокрема, апеляційний суд зазначив, що наведені ОСОБА_5 обставини не є нововиявленими, розбіжності букв «и» та «е» у прізвищах спадкодавця ОСОБА_8 та його спадкоємця ОСОБА_4, хоч і свідчать про допущену судом описку в прізвищі позивача та про необхідність усунення цих розбіжностей в установленому законом порядку, однак вони не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року і переглянути рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи № 668/3170/16-ц позивачем надано на підтвердження родинних зв'язків із спадкодавцем копію свідоцтва про народження, де його прізвище вказано на російській мові «ОСОБА_4», однак експертний висновок бюро лінгвістичних експертиз, в якому зазначено, що «ОСОБА_4» це є «ОСОБА_4», не є належним доказом родинних стосунків спадкодавця із позивачем. Вказані обставини, на які заявник посилалася у своїй заяві про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року за нововиявленими обставинами, не могли і не були відомі заявнику на час розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України, 2004 року, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України, 2004 року, встановлено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин, визначених у пунктах 1 та 2 частини другої статті 361 ЦПК України, 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Судами встановлено, що судовий спір з приводу квартири АДРЕСА_1, яка станом на березень 2007 року належала ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, тривав, починаючи з 2008 року за ініціативою (заявами) ОСОБА_4 як спадкоємця останнього.

В обґрунтування права ОСОБА_4 витребувати спірну квартиру з володіння відповідача суд послався на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 вересня 2010 року, яке є чинним, і було ухвалено у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, яким встановлено, що до Другої Херсонської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 12, 194).

У результаті розгляду вказаної справи, як і інших порушених за його заявами справ, ОСОБА_4 брав участь через свого представника - ОСОБА_10, яка на підтвердження повноважень надала суду довіреність, посвідчену нотаріусом Новооскольського нотаріального округу Бєлгородської області Російської Федерації, у якій прізвище довірителя зазначено на російській мові «ОСОБА_4» (т. 1, а. с. 24 ).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми процесуального права, у редакції чинній на момент розгляду заяви у суді першої інстанції, обґрунтовано виходив із того, що обставини, на які заявник посилалася, як на нововиявлені, не є такими у розумінні положень статті 361 ЦПК України.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, а також посилання ОСОБА_5 у своїй заяві про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами на розбіжності букв «и» та «е» в прізвищах спадкодавця ОСОБА_8 та його спадкоємця ОСОБА_4, можуть свідчити лише про допущену судом описку у прізвищі позивача, однак вони не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а також не спростовують факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем та не є такими обставинами, що не були відомі заявникові на час розгляду справи (копія довіреності від 07 серпня 2012 року - т. 1 а. с. 24).

Окрім того, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 02 вересня 2010 року встановлено, що до Другої Херсонської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

При вирішенні вказаної справи колегія суддів виходить із того, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04 від 09 червня 2011 року, §§ 42-43).

Із урахуванням зазначеного, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України підстав для перегляду ухваленого судом у даній справі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року за нововиявленими обставинами.

Правильність рішення районного суду по суті спору підтверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року.

У зв'язку з наведеним, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_5про перегляд ухваленого у справі рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення порушення судами норм процесуального права, не спростовують висновків судів, викладених у мотивувальних частинах оскаржених судових рішень.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта