Справа №: 671/1074/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретарів судового засідання:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 управління Держгеокадастру

ОСОБА_7,

відповідача ОСОБА_8,

представника відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_9,

представників третьої особи-

ОСОБА_10 та ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, ОСОБА_8, третьої особи на стороні відповідачів - Війтовецької селищної обєднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про визнання незаконним наказу ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради, ОСОБА_8, третьої особи на стороні відповідачів Війтовецької селищної обєднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, в якому просить: визнати незаконним наказ ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03 травня 2017 року № 22-8030 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 2,0 га, за кадастровим номером :02:008:0542, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Писарівської сільської ради»; скасувати рішення державного реєстратора Хмельницької міської ради ОСОБА_12 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35369275 від 25 травня 2017 року щодо реєстрації за ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за кадастровим номером :02:008:0542, яка розташована за межами населеного пункту на території Писарівської сільської ради.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до земельно-шнурової (погосподарської) книги Писарівської сільської ради за ним рахується (закріплена) земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,91 га, яка використовується для ведення особистого селянського господарства і розташована на території сільської ради за межами населеного пункту, що підтверджується довідкою виконкому Війтовецької селищної ради від 12 червня 2017 року.

Як вказує позивач, з метою оформлення права власності на земельну ділянку та у відповідності до вимог ст. 118 і ст. 122 ЗК України він звернувся із відповідним клопотанням до ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Однак, позивачу, з його слів, стало відомо, що земельна ділянка, яка закріплена за ним, передана у власність іншій особі ОСОБА_8

Зокрема, як зазначає ОСОБА_4, відповідно до «Матеріалів інвентаризації земельної ділянки», розроблених інженером-землевпорядником ОСОБА_13, земельна ділянка, яка використовується позивачем, площею 0,91 га, накладається на земельну ділянку за кадастровим номером :02:008:0542, яка перейшла у власність ОСОБА_8 на підставі оспорюваного наказу ОСОБА_6 управління Держгеокадастру та право власності на яку було зареєстроване оспорюваним рішенням державного реєстратора.

Позивач вказує, що оспорюваний наказ є незаконним та порушує права позивача на реалізацію, в порядку безоплатної приватизації, права власності на земельну ділянку, яка закріплювалась за позивачем та використовувалась ним протягом пятнадцяти років, оскільки Головне управління Держгеокадастру достовірно не переконалось, чи є земельна ділянка вільною.

Таким чином, як зазначено в позовній заяві, земельна ділянка площею 0,91 га, яка перебувала у користуванні позивача, увійшла в загальну площу 2,0 га, що перейшла у власність ОСОБА_8

Враховуючи те, що наказ ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області слугував підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку, тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 травня 2017 року, на думку позивача, також підлягає скасуванню як незаконне.

На підставі викладеного, позивач просить його позов задовольнити.

В ході розгляду справи судом за клопотанням позивача було замінено неналежного відповідача- відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради на належного- управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали позов з викладених у ньому підстав, зазначивши, що за позивачем була закріплена земельна ділянка, якою він користувався на законних підставах, тоді як право власності на земельну ділянку за ОСОБА_8 було зареєстроване незаконно, оскільки земельна ділянка не була вільною, до того ж, заява від імені ОСОБА_8 про надання йому земельної ділянки була подана не ним особисто, а його матірю. Позивач вказав, що неодноразово звертався з заявами про реєстрацію права власності на земельну ділянку, однак в цьому йому було відмовлено, відмову не оскаржував (докази звернення з заявами та отримання відмови суду не надавались).

Відповідач ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 в суді проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим, зазначили, що заява ОСОБА_8 була написана ним, однак передана була через його матір з тієї причини, що ОСОБА_8 перебував на службі в зоні проведення антитерористичної операції. ОСОБА_8 підтвердив в суді, що заява відповідала його волевиявленню. Також представник відповідача ОСОБА_9 зауважив на різний розмір земельних ділянок, зазначений в документах, на які посилається сторона позивача, що, на думку представника відповідача, унеможливлює ідентифікацію земельної ділянки. Зазначив, що позивач не скористався своїм правом на приватизацію земельної ділянки, а відмову в оформленні права власності не оскаржив.

Представник ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_7 в суді проти позову заперечила, вважає його безпідставним на необґрунтованим. Зазначила, що при наданні у власність ОСОБА_8 земельної ділянки управління діяло на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Представники третьої особи на стороні відповідачів - Війтовецької селищної обєднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в судовому засіданні проти позову не заперечили, подавши суду письмове пояснення, в якому зазначено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення на території Війтовецької селищної ради за межами населеного пункту с. Писарівка виділена ОСОБА_4 згідно з рішенням виконавчого комітету Писарівської сільської ради № 3 від 25 березня 1999 року для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,30 га, та на протязі 1999-2017 років вищевказана земельна ділянка використовувалась добровільно, відкрито і безперервно ОСОБА_4

Представник відповідача - управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, надіславши суду письмове заперечення проти позову, згідно з яким проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні, зазначає, що при реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_8 державним реєстратором дотримано вимоги чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, а відповідно до частини 2 цієї статті приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Таким чином, для набуття статусу землекористувача за ЗК України в редакції 1990 року обов'язковими передумовами були: встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) землевпорядними організаціями та одержання документа, що посвідчує право власності чи право користування землею.

В силу ч. 1 ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_13 народних депутатів.

Дію ст. 23 ЗК України було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 6 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», що був чинним до 04 жовтня 2006 року. Відповідно до п. 3 Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною ОСОБА_13 народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в підпункті в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про право власності на земельні ділянки, необхідно виходити з того, що з 01 січня 2002 року відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує його право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 року № 1066-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» право власності на земельну ділянку, а також право користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (2001 року) громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Писарівської сільської ради від 25 березня 1999 року № 3 ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом з даного рішення, виданим архівним відділом Волочиської районної державної адміністрації від 27 вересня 2017 року № 1058 та протоколом № 3 засідання виконавчого комітету Писарівської сільської ради від 25 березня 1999 року.

Відповідно до довідки виконкому Війтовецької селищної ради Хмельницької області № 516 від 12 червня 2017 року, згідно земельно-шнурової книги за ОСОБА_4 рахується 1,02 га земельної ділянки, в тому числі під будівлями 0,03 га, 0,08 га сади та інші плодоягідні багаторічні насадження, 0,91 га для ведення особистого селянського господарства (вказану земельно-шнурову книгу було оглянуто в судовому засіданні та копію витягу з неї долучено до матеріалів справи).

За заявою ОСОБА_8 (як учасника бойових дій) від 01 лютого 2016 року було видано наказ ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-8479-СГ від 13 квітня 2016 року про надання йому, ОСОБА_8, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої за межами населених пунктів Писарівської сільської ради Волочиського району орієнтовною площею 2,0000 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Зазначений наказ видано в межах наданих відповідачу - ОСОБА_6 управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області повноважень відповідно до вимог чинного законодавства, за попереднім погодженням із старостою с. Писарівка ОСОБА_14, яка в судовому засіданні зазначила, що їй не було відомо про те, що земельна ділянка, яка мала бути надана відповідачу ОСОБА_8, не є вільною, а тому вона погодила надання земельної ділянки учаснику АТО.

На підставі ст. ст. 15-1, 116, 118, 121, 122, 186 ЗК України (2001 року), Закону України «Про особисте селянське господарство», Положення «Про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області», 03 травня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області видало наказ № 22-8030 про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки площею 2,0000 га за кадастровим номером :02:008:0542 у власність ОСОБА_8

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області правомірно прийняло рішення про затвердження документації із землеустрою та надання ОСОБА_8 земельної ділянки у власність, що стало підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 88044711 від 25 травня 2017 року, державним реєстратором ОСОБА_12 зареєстровано за ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Суд дійшов висновку про відсутність порушень чинного законодавства з боку відповідачів при наданні земельної ділянки відповідачу ОСОБА_8 та оформленні права власності на неї, виходячи з такого.

Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у нього статусу землекористувача або власника земельної ділянки, яку, крім цього, не ідентифіковано, оскільки не надано доказів на підтвердження встановлення землевпорядною організацією меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також доказів одержання позивачем документів, що посвідчують право користування чи право власності на землю.

Матеріали інвентаризації земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13, не є належним доказом на підтвердження позовних вимог, оскільки вказані матеріали інвентаризації не містять даних про те, що позивач приступив до користування спірною земельною ділянкою після виділення йому цієї земельної ділянки в натурі та встановлення меж землекористування та отримання необхідних документів на право користування та реєстрації цих прав.

З показань допитаних в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 також неможливо встановити, якою саме земельною ділянкою та в який конкретно період користувався ОСОБА_4

Дані земельно-шнурової книги, оглянутої в судовому засіданні, не містять відомостей про конкретне місце розташування земельної ділянки та не дозволяють ідентифікувати її із земельною ділянкою, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_8

Позивачем не надано доказів його звернення у відповідні землевпорядні організації для одержання необхідних документів, які б посвідчували його право користування чи право власності на земельну ділянку та внесення у земельно-кадастрові документи відповідних записів, документи, які б свідчили про встановлення меж земельної ділянки в натурі, відсутні.

Наведене свідчить, що за змістом вищевказаних норм ЗК України в редакції 1990 року позивач не набув статусу землекористувача чи власника земельної ділянки.

Оскільки позивач не надав суду доказів набуття ним права власності або права користування земельною ділянкою в порядку, визначеному чинним законодавством, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 77, 78, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 2, 15, 16 ЦК України, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗК України (1990 року), ст. ст. 15-1, 116, 118, 121, 122, 186, п. 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (2001 року), суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, ОСОБА_8, третьої особи на стороні відповідачів - Війтовецької селищної обєднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про визнання незаконним наказу ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_4 (31250, Хмельницька область, Волочиський район, с. Писарівка, вул. Новоселів, 29)
Відповідач:ОСОБА_8 (31250, Хмельницька область, Волочиський район, с. Писарівна, вул. Ленінградська, 16; НОМЕР_1)
Відповідач:Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3; )
Відповідач:Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1)
Третя особа на стороні відповідачів:Війтовецька селищна обєднана територіальна громада в особі Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області (31256, Хмельницька область, Волочиський район, смт. Війтівці, вул. Героїв України; )

Повне рішення складено 23 квітня 2018 року.

Суддя О.М. Бабій