Провадження № 2/127/3983/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

09 листопада 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути в його розпорядження з ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народились двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти перебувають на утриманні батька. Відповідачка не надає допомоги на утримання своїх доньок, внаслідок чого позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони 06.05.2001 року зареєстрували шлюб (на 5 а.с.).

Також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (на 4 а.с.).

Діти перебувають на її утриманні батька.

Відповідач у свою чергу не надає позивачеві допомоги по утриманню їхніх спільних дітей.

До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з частинами першою та другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Суд критично відноситься до формулювання про стягнення аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки такий мінімум застосовується при визначенні аліментів, які стягуються у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 183 СК України), які позивач не заявляв.

При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи.

З врахуванням вищенаведеного та з урахуванням рівності обовязку батьків в утриманні своєї дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей підлягають до часткового задоволення, стягуючи з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 2500 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь держави 440,50 грн судового збору розрахованого пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 79, 81, 89, 141, 206, 244, 263, 273, 280, 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі пятсот гривень) 00 коп., з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від 13.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 440,50 (чотириста сорок гривень) 50 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09.11.2018 року.

Позивач ОСОБА_1, адреса: м. Вінниця, вул. Московська, 38, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, адреса: м. Вінниця, вул. Московська, 38, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: