Справа № 639/1551/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

за участю позивача за первісним позовом , відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1, відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради про визначення місця мешкання дитини та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини , -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради про визначення місця мешкання дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька перебуває на її повному утриманні, жодної допомоги від відповідача вона не отримує. Відповідач ОСОБА_2 має нерегулярний мінливий дохід, а виховання доньки потребує значних витрат на одяг, повноцінне харчування, розвиток, відпочинок та розваги, тому вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1600 грн. щомісяця.

Життя з відповідачем не склалося , в тому числі через його агресивну поведінку по відношенню до неї та доньки. Фактично їх дитина проживає з нею, проте відповідач постійно погрожує, що забере її, відмовлявся підписувати заяву про переведення дочки до іншої школи, чинить усілякі перепони скоріше щоб образити її, не керуючись при цьому найкращими інтересами дитини. Донька бажає мешкати лише з нею, а тому позивач просить визначити місце проживання доньки з нею..

У судовому засідання позивач за первісним позовом підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, та надала пояснення відповідні вищевикладеному.

Відповідач за первісним позовом та його представник не заперечували проти позову про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, однак заперечували проти позовних вимог стосовно визначення місця мешкання дитини, посилаючись на те, що такі вимоги не можуть бути задовільне ні, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України , якщо батьки проживають окремо , місце проживання дитини ,яка досягла чотирнадцяти років , визначається нею самою. Неповнолітній ОСОБА_4 вже виповнилося 15 років, вона мешкає з матірю , батько не заперечу. Проти цього , тобто відсутній спір з даного питання, оскільки дитина сама визначила своє місце проживання.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надав зустрічний позов до ОСОБА_1 та просить суд усунути перешкоди його участі у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити порядок його участі у вихованні дитини згідно з наступним графіком побачень: перша і третя субота та неділя місяця з 10 год. 00 хв. Суботи до 18 год. 00 хв. неділі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те,що з 2001 року по січень 2017 року проживав однією сімєю з ОСОБА_1 як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Реєструвати шлюб не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. 13.07.2007 року у них народилася донька ОСОБА_4. В ніч з 31.12.2016 року на 01.01.2017 року його дружина забрала їх дитину та пішла з квартири. На сьогоднішній день ОСОБА_1 відмовляється спілкуватися зі ним та зробила неможливим його спілкування з їх дитиною. Для встановлення порядку його участі у вихованні їх дитини він звернувся до органу опіки та піклування Харківської міської ради Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики. Листом від 10.03.2017 року йому було повідомлено, що в результаті вивчення матеріалів встановлено, що точне місце фактичного проживання дитини з матірю не відомо, тому немає можливості обстежити умови проживання дитини, отримати довідку про склад сімї тощо. Мати дитини , ОСОБА_1, на засідання комісії на співбесіду до Управління служб не зявилась, згоду на тестування дочки психологом не надала. З огляду на це у Комісії було недостатньо фактичного матеріалу для ухвалення обєктивного рішення про встановлення порядку його участі у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та було рекомендовано звернутися до суду. Він з матірю дитини - ОСОБА_1 не може дійти згоди щодо порядку його участі у вихованні їх дитини та спілкування з нею.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.05.2017 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення місця мешкання дитини буди обєднані в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів та визначення місця мешкання дитини.

У судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не заперечувала проти спілкування батько з донькою ОСОБА_4, однак пояснила, що дитина такого бажання не виявляє, а з урахуванням її віку , вона не може її примусити зустрічатися з батьком.

Суд, вислухав пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають часткового задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом сторони у справі з 2001 року по січень 2017 року проживали однією сімє як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

13.07.2002 року у них народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-ВЛ №475766, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управляння юстиції 02.03.2017 року.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1.2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, відсутність відзиву і відповідних заперечень з його боку стосовно стану здоровя та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, зазначений позивачем за первісним позовом, який визнаний відповідачем. У звязку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи від дня предявлення позову 14.03.2017 року року до досягнення дитиною повноліття - до 13.07.2020 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця мешкання дитини ОСОБА_4 з нею, то такі вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 СК України , якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка достягла чотирнадцяти років , визначається нею самою.

Неповнолітній ОСОБА_4 вже виповнилось 15 років , вона мешкає з матірю , тобто сама визначила з ким із батьків буде мешкати. Батько ОСОБА_2 не заперечує проти проживання дочки з матірю.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, між сторонами існує конфліктна ситуація, щодо спілкування, та виховання їх спільної доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою звернення до суду стало те, що після припинення стосунків між ОСОБА_2 та відповідачем за зустрічним позовом , сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні доньки.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

Згідно висновку Управління служб у справі дітей від 01.09.2017 року №495, в інтересах дитини, вважають за доцільне встановити порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: перша, третя субота та неділя місяця з 10.00 до 18.00 , за згодою дитини.

З урахування вищезазначеного, суд враховуючий вік дитини (15 років ),її думку щодо можливого спілкування з батьком, вважає за можливим встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1: перша і третя субота місяця з 14.00 до 18.00.

Суд вважає, що вищезазначений порядок буде відповідати інтересам дитини, не порушує права та інтереси матері та батька та можливості приймати участь у вихованні доньки з урахуванням даних про характеристику позивача за зустрічним позовом та висновку Управління служб у справі дітей від 01.09.2017 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 640 грн. .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 89, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 гривень щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2017 року й до досягнення дитиною повноліття .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Усунути перешкоди участі батька ОСОБА_2 у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити порядок його участі у вихованні дитини згідно з таким графіком: перша і третя субота місяця з 14 години 00 хвилин до 18 години хвилин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1), місце реєстрації 61157, АДРЕСА_1, місце мешкання 61013, АДРЕСА_2;

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2), місце реєстрації 71622 Запорізька обл. Василівський р-н, с. Верхня Криниця, вул. Горького,16, місце проживання 61023, м. Харків , вул.. Мироносицька ,94.

Повний текст рішення складено 27.04.2018 року .

Суддя Іванова І.В.