Справа № 127/607/16-ц
Провадження № 22-ц/772/99/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бар'як А. С.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 рокуСправа № 127/607/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючої: Марчук B.C.;

суддів: Денишенко Т.О., Сала Т.Б.;

за участю секретаря: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №2 цивільну справу №127/607/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2016 року, ухвалене в залі судових засідань №3 Вінницького міського суду Вінницької області під головуванням судді Бар'яка А.С., -

В с т а н о в и в :

У січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось у Вінницький міський суд Вінницької області з даним позовом. Вимоги мотивовані тим, що 14.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено договір №б/н, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», надано ОСОБА_3 кредит у розмірі 3000,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг.

Однак, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.11.2015 рік має заборгованість в розмірі 10588,47 дол. США, яка складається з наступного: 2869,18 дол. США - заборгованість за кредитом; 6168,00 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1551,29 дол. США - заборгованість за пенею та комісією.

Від цієї суми позивач відрахував суму 4177,00 дол. США, яка була задоволена судовим наказом Ленінського районного суду міста Вінниці від 15.04.2010 року та в позові просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.03.2008 року у розмірі 6752,98 дол. США, що на день подання позовної заяви становить 161261,20 грн. відповідно до курсу валюти - 23,88 грн станом на 30.11.2015 року (а/с 5,8).

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2016 року позов задоволено. Вирішено: стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк - 6752,98 (шість тисяч сімсот пятдесят два долара девяносто вісім центів) доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 161261 грн. 16 коп., (сто шістдесят одна тисяча двісті шістдесят одна грн. 16 коп.), та є заборгованістю за кредитним договором № б/н від 14.03.2008 року, станом на 30.11.2015 року, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2869,18 дол. США; заборгованість за відсотками в сумі 6168,00 дол. США; заборгованість за пенею та комісією в сумі 1551,29 дол. США; штраф (фіксована частина) в сумі 20,94 дол. США; штраф (відсоток від суми заборгованості) в сумі 320,57 дол. США, без врахування заборгованості, яка була визначена судовим наказом Леннінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року в розмірі 4177,00 дол. США. Вирішено питання судових витрат.

Дане заочне рішення було переглянуте судом першої інстанції за заявою відповідача, як це передбачалося ст.228 ЦПК України 2004 року, діючого на час розгляду заяви і ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року заяву ОСОБА_3 було залишено без задоволення. ( а/с 65).

ОСОБА_3 оскаржив зазначене заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Вінницької області, як незаконне та необґрунтоване. Просить скасувати його та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити. Свої вимоги скаржник обгрунтовує наступним: що до матеріалів справи не долучено кредитного договору, а Заява та Умови і правила банківських послуг не містять інформації щодо терміну, на який було видано кошти, який порядок їх повернення, не встановлено строк платежів за кредитом чи процентами; нарахування двох видів штрафів суперечить ч.1 ст. 61 Конституції України.

Відзиви на подану апеляційну скаргу не надходили.

У судове засідання з'явився представник позивача, який апеляційної скарги не визнає та підтримує рішення суду першої інстанції.

Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи через свого представника.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої - п'ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

В ході розгляду справи встановлено, що 14.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено договір №б/н, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», надано ОСОБА_3 кредит у розмірі 3000,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг (а/с 14-21).

Судовим наказом Ленінського районного суду міста Вінниці від 15.04.2010 року у справі №2-н-339/10 було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 4177 дол. США заборгованості за кредитним договором б/н від 14.03.2008 року (а/с8).

Згідно Розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 14.03.2008 року, наданого позивачем, заборгованість відповідача за даним договором станом на 30.11.2015 року становить10588,47 дол. США, в тому числі, заборгованість за кредитом - 2869,18 дол. США; заборгованість за відсотками - 6168 дол. США; заборгованість за пенею та комісією - 1551,29дол. США; сума стягнута судовим наказом від 15.04.2010 року становить 4177 дол. США (а/с 9-11).

За таких обставин, які відповідач нічим не спростував, суд, керуючись ст.ст. 526, 549, 629, 1054 ЦК України, позов задовольнив.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зі змісту Розрахунку заборгованості за договором, Судового наказу від 15.04.2010 року видно, що відповідач користувався кредитними коштами, тому йому відомо про умови кредитного договору, укладеного у формі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, адже ст. 628 ЦК України вказує на те, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням сь.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Щодо наявності судового наказу про стягнення певної частини заборгованості за даним договором, то він, не виконаний і цього відповідач не спростував. А у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-157цс16 вказано, що виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, та змісту кредитного договору слідує висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимого кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником проценті, належних кредитору відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені згідно з вимогами процесуального закону та узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовано. Доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук