Р І Ш Е Н Н Я№ 127/19344/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

13 листопада 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Подоляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька,

в с т а н о в и в:

06.08.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька.

В позовній заяві зазначено, що відповідачі є синами позивача. Останній являється інвалідом ІІ групи, у звязку з чим потребує стороннього догляду та додаткових витрат на придбання ліків та харчування, однак розмір його пенсії є недостатнім. Позивачу відомо, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, фізично здоровим та матеріально забезпеченим, інших осіб на своєму утриманні не має. Сини стосунків з позивачем не підтримують та матеріально йому не допомагають, тому позивач просить стягнути з відповідачів на його користь аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. з кожного щомісячно, починаючи з 06.08.2018 р.

З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

16.08.2018 р. у даній справі відкрито провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі акту огляду МСЕК №251 ВІД 06.02.2014 р. встановлено другу групу інвалідності загального захворювання безтерміново, що підтверджується довідкою Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №542657. (а.с. 4)

Згідно довідки УСЗН (Лівобережне) від липня 2018 р. №1624, ОСОБА_1 з січня 2018 р. по червень 2018 р. виплачувалась пенсія в розмірі 1452,00 грн. щомісячно. (а.с. 5)

Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв'язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його синами, однак доказів, які підтверджують зазначені обставини позивач суду не надав, а з власної ініціативи суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, тому враховуючи зазначене вище неможливо встановити, що відповідачі, згідно ст. 202 СК України зобовязані утримувати позивача.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 202 СК України,

ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 223, 263-265, 273, 280, 289 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька, відмовити.

Судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4;

відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Ю.В. Медяна