Ухвала

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 481/40/16-ц

провадження № 61-16628св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Партія «Відродження»,

відповідач - голова Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Партії «Відродження» на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року у складі судді Уманської О. В. та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Серебрякової Т. В., Галущенка О. І., Лисенка П. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Партії «Відродження» звернулася до суду із позовом до голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - голова Новобузької РДА Миколаївської області) про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 листопада 2015 року на другій сесії Новобузької районної ради Миколаївської області 7 скликання голова Новобузької РДА Миколаївської області ОСОБА_4, який під час публічного виступу з трибуни допустив висловлювання, які містять недостовірну інформацію, яка завдає шкоди діловій репутації Партії «Відродження», зокрема, відповідач під час свого виступу зазначив наступне: «…але не має права морального партія «Відродження», яка спонсорувала війну, яка зараз відбувається на Донбасі, людей яких розстрілювали на Майдані, розповідати в цьому залі взагалі щось». Зазначені висловлювання також були розміщені в мережі Інтернет на веб-сайті ТОВ Інформаційне агентство «ТУТ.Інфо». Вказана інформація не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Партії «Відродження».

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати вказану інформацію недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Партії «Відродження», зобов'язати ОСОБА_4 спростувати поширену інформацію в такий самий спосіб, яким вона була поширена та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року у задоволенні позову Партії «Відродження» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що слова відповідача на сесії, свідчать про те, що він дає свою оцінку роботи представників попередньої влади, критично сформулювавши свою думку щодо наслідків цієї роботи, яка представляє громадський інтерес. Про те, що це висловлення є критичним вираженням своїх поглядів, є вживання такого поняття як «війна», оскільки офіційно в Україні наразі військовий стан не оголошувався, а події які відбуваються на території Донецької області, офіційно, є - широкомасштабною антитерористичною операцією за участю Збройних сил України. Висловлення відповідача є наслідком протестних подій, які відбувалися в суспільстві з листопада 2013 року по лютий 2014 року на Майдані Незалежності у м. Києві. Висловлювання ОСОБА_4 не містять конкретних звинувачень у вчиненні індивідуально-визначених кримінально-караних чи інших протиправних дій, що по своїй суті є фактично критикою політики партії.Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, вони, як і думки, переконання судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту. Оскільки, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет відповідності їх дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 08 червня 2016 року рішення суду першої інстанції у частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову змінено. У решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції у частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходив із того, що ОСОБА_4 при поширенні інформації діяв відповідно до своїх службових обов'язків як голова районної державної адміністрації, яку не залучено до участі у справі. При цьому одночасно зазначив, що висновок суду про відмову у задоволенні позову є вірним та відповідає фактичним обставинам у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 08 червня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд, пославшись на статтю 34 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», не врахував, що відповідач як голова Новобузької РДА Миколаївської області на сесії Новобузької районної ради Миколаївської області має лише право дорадчого голосу, без оцінки дій та рішень Новобузької районної ради Миколаївської області.Разом з тим апеляційний суд послався й на пункт 3 статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», який не стосується цих цивільно-правових відносин та не визначає повноважень голови Новобузької РДА Миколаївської області ОСОБА_4 діяти у той спосіб, в який він діяв 27 листопада 2015 року на сесії Новобузької районної ради Миколаївської області.У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що зміст оспорюваних тверджень не містить фактичних даних. Висловлювання відповідача щодо позивача, не містять конкретних звинувачень у вчиненні індивідуально-визначених кримінально-караних чи інших протиправних дій.

У грудні 2017 року Партії «Відродження» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що відповідач має діяти не як фізична особа, а саме як публічна особа (самостійний суб'єкт владних повноважень). Судом першої інстанції не враховано, що відповідач як голова Новобузької РДА Миколаївської області на сесії Новобузької районної ради Миколаївської області має лише право дорадчого голосу, без оцінки дій та рішень ради. Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом. Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Поширення неправдивої інформації відповідачем визначеному колу осіб мали на меті опорочения ділової репутації позивача. Саме від волевиявлення та позиції виборців залежить представлення Партії «Відродження» в органах виконавчої влади та органах місцевого самоврядування. Апеляційним судом безпідставно та невідомо з яких причин в ухвалі суду змінено найменування позивача (юридичної особи) з Партія «Відродження» на Політична партія «Відродження», і змінена назва не відповідає реєстраційним документам юридичної особи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

У квітні 2017 року від ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких зазначено, що задоволення позову Партії «Відродження» означатиме ніщо інше, ніж втручання в його право на свободу вираження поглядів; і хоча таке втручання передбачене законом (існують норми щодо права її захист ділової репутації) і переслідує законну мету (захистити ділову репутацію), проте в контексті всього засідання сесії районної ради та взагалі напруженої соціально-політичної ситуації в країні навколо конкретних політичних сил (які пов'язують із колишньою владою), які на цей час знаходяться в опозиції до політичних сил, що перебувають при владі, очевидно, що таке втручання не може вважатись «необхідним в демократичному суспільстві та пропорційним до законної мети, яка переслідувалася».

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Партії «Відродження» до голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, за касаційною скаргою Партії «Відродження»на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016року,призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик