Справа № 302/1055/18
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

06.11.2018 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_6 Маряна Михайлівна про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, про визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим будинком № 10 по вул.. Р. Лаптєвої в с. В.Бистрий, Міжгірського району.

Заяву мотивувала тим, що відповідач ОСОБА_6 з липня 2017 року не проживає у її власному будинку, а проживає із сімєю у будинку № 50 по вул.. Гагаріна в с. В.Бистрий, Міжгірського району.

Посилаючись на зазначене і що відповідач добровільно не бажає виписатися з її будинку, чим порушує її права як власника будинку і що він більше шести місяців не проживає в її будинку, а тому вважає, що такий втратив на користування ним, то просила позов задоволити.

В суді позивачка та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з підстав та обставин зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов заперечив.

Третя особа ОСОБА_5 дружина відповідача позов заперечила і будучи допитаною в якості свідка пояснила, що вони з відповідачем вимушено перейшли жити на зйомну квартиру через часті конфлікти з позивачкою. З січня 2018 року живуть окремо, повертатися назад не намагалися.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили в суді, що не бачили відповідача ОСОБА_6 по місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з липня 2017 року і по теперішній час.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, третьої особи, свідків, перевіривши подані сторонами докази в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 10 по вул.. Рози лапєвої у с. Верхній Бистрий Міжгірського району, Закарпатської області на підставі рішення Міжгірського райсуду від 30.08.2017 р., зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.10.2017 за № 22645250.

У 2014 році за життя ОСОБА_9 (попередня власниця будинку) з її дозволу в будинку було зареєстровано місце проживання ОСОБА_6 відповідача по справі, який є чоловіком онучки ОСОБА_9 Остання померла 02.12.2016 року.

У 2016 році та до середини 2017 року між позивачкою та сімєю відповідача ОСОБА_6 мали місце сварки на побутовому рівні.

У липні 2017 року відповідач ОСОБА_6 В,В. залишив місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

З січня 2018 року залишила місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 і третя особа ОСОБА_6 Маряна Михайлівна, яка перейшла з дитиною проживати до відповідача ОСОБА_6 до будинку № 50 по вул.. Гагаріна в с. В.Бистрий.

Відповідач з сімєю проживає по зазначеній адресі по теперішній час, оплачує комунальні послуги.

З січня 2018 року і по день звернення позивачки до суду ні відповідач ні його дружина не намагалися повернутися до попереднього зареєстрованого місця проживання до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вищенаведене підтверджено в суді копією рішення Міжгірського райсуду від 30.08.2017, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Актом про фактичне місце проживання від 01.02.2018 р., відповіддю з ОСОБА_10 сільської ради від 31.10.2018 р. № 116/02-26 про фактичне місце проживання ОСОБА_6, показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, третьої особи ОСОБА_5, поясненнями позивачки та її представника.

Відповідно до ст.. 71 ЖКУ, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

З часу покинення проживання (користування) житловим приміщенням будинку № 10 по вул.. Р. Лаптєвої в с. В.Бистрий (липень 2017 р.) по день звернення позивачки ОСОБА_2 до суду (серпень 2018 р.) минуло більше року.

За цей час не надано належних доказів, що відповідач не користувався цим приміщенням через поважні причини, що він намагався проживати, але його насильно не впускали до такого. З цього приводу відповідач не звертався ні до правоохоронних органів, ні до суду.

Натомість суду позивачем надано докази, що відповідач добровільно покинув місце проживання і перейшов проживати на зйомну квартиру до будинку № 50 по вул.. Гагаріна в с. В.Бистрий з січня 2018 року вмісті з дружиною та дитиною, де проживає по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що позивачка належними і достатніми доказами довела підставність своїх вимог, щодо визнання відповідача ОСОБА_6 таким, що втратив право користування належним їй на праві власності житловим приміщенням, в звязку з чим суд задовольняє її вимоги.

Натомість суд вважає, що відповідач належними доказами не спростував і не довів перед судом безпідставність вимог позивачки.

Подані представником відповідача під час судового розгляду справи докази та клопотання про виклик свідків суд відхилив, оскільки такі суперечать вимогам ч. 3 ст. 83 ЦПК України.

Судом не встановлено поважних причин пропуску відповідачем чи то його представником подати у встановлений строк докази на спростування доводів позивача.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житловим будинком № 10 по вул.. Рози Лаптєвої в с. В. Бистрий, Міжгірського району, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через райсуд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом тридцяти днів, з дня вручення повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.11.2018.

Суддя: ОСОБА_11