Провадження № 2/219/3208/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: Головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

В квартирі зареєстрований її онук ОСОБА_2, який в квартирі не проживає з 2010 року.

Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.01.2008 року, є власником квартири АДРЕСА_1. Право приватної власності за позивачем зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за № 22117341 (а.с. 13).

Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно акту від 06.06.2018 року , відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2010 року не проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 19).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_4

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263,265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Р.Є.Дубовик