Справа №442/7391/15-ц
Провадження №2/442/1872/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді : Гарасимків Л.І.

при секретарі : Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Новокропивницької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області за участю третьої особи Державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного упраління юстиції Львівської області про визнання незаконним та скасування рішеннь сесій Новокропивницької сільської Ради № 260 від 10.04.2014 року , № 330 від 07.05.2015 року та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області до ОСОБА_4, Новокропивницької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області за участю третьої особи Державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного упраління юстиції Львівської області з позовом з врахуванням збільшених позовних вимог від 13.01.2016 про визнання незаконними і скасування рішення сесій Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014, №330 від 07.05.2015, а також скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Бобик Н.П., індексний номер НОМЕР_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га, власником якої є ОСОБА_4

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що він проживає по АДРЕСА_4. Підставою звернення з позовом у суд є те, що Новокропивницька сільська рада прийняла рішення №260 від 10.04.2014, згідно якого ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у АДРЕСА_1, а саме: для ведення особистого селянського господарства площею 0,0131 га. Відповідно до рішення Новокропивницької сільської ради №330 від 07.05.2015 внесено зміни до вказаного рішення сільської ради №260 від 10.04.2014, а саме: замість площі земельної ділянки 0,0131 га вважати правильною - 0,0100 га. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.07.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Бобик Н.П., індексний номер НОМЕР_2, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га, кадастровий номер НОМЕР_3

Оскаржувані рішення Новокропивницької сільської ради позивач вважає незаконними і такими, що підлягають скасуванню, а також підлягає скасуванню свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, оскільки ця земельна ділянка знаходиться в охоронно-прибережній зоні, фактично на березі річки. При наданні ОСОБА_4 спірної земельної ділянки порушено норми ДБН-360-92, оскільки зменшена ширина існуючого проїзду - дороги загального користування, яка на даний час становить від 1,89 м. до 1,94 м., при нормах ДБН-360-92 - 3,5 м. На підставі оскаржуваних рішень Новокропивницької сільської ради позивач стала власником частини берегу річки, де згідно ситуаційного плану вбачається, що відстань від спірної земельної ділянки до самої річки становить - 3,2 метри, а відповідно до ст.87 Водного кодексу України прибережні захисні смуги по берегах малих річок, струмків та потічків встановлені 25 метрів. Крім того, відсутні рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на приватизацію спірної земельної ділянки, про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки у власність, відсутні відповідні погодження проекту відведення земельної ділянки органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі. Просили задовольнити позов. Додатково наголосили, що у зв"язку з прийняттям оскаржуваних рішень та передачі відповідачу в приватну власність спірної земельної ділянки зменшилась ширина проїзду загального користування з 3,5 метрів до 1,89 метрів. Також спірна земельна ділянка знаходиться на близькій відстані - біля 3 метрів від річки, чим порушено законодавство щодо меж прибережних захисних смуг. Крім того зазначили, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2017 року та постановою апеляційного суду Львівської області від 06.08.2018 року було встановлено факт звуження відповідачкою по справі проїзду з іншої сторони., шляхом побудови самочинної тимчасової споруди. У своїх поясненнях позивач та його представник, крім посилання на ситуаційний план, не посилалися на інші докази (крім власних пояснень), які би підтверджували вказані порушення земельного і містобудівного законодавства.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила суду, що оскаржувані рішення Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014, №330 від 07.05.2015 є законними, оскільки вона у встановленому законом порядку зверталася до вказаного органу місцевого самоврядування з проханням про виділення їй спірної земельної ділянки. На підставі оскаржуваних рішень спеціалізованим підприємством було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно якої спірній земельній ділянці, призначеній для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га, розташованій по АДРЕСА_1, було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3 У подальшому у встановленому законом порядку вона зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Бобик Н.П., індексний номер НОМЕР_2. Стверджує, що спірна земельна ділянка не знаходиться на проїзді загального користування, та не порушено межі цього проїзду, а також не порушено межі прибережних захисних смуг. Також відповідачкак повідомила, що судове рішення від 29.03.2017 виконано та знесено тимчасову споруду та повністю відновлено проїзд на вулиці Зеленій в цьому селі. Спірна земельна ділянка , яка розташована з іншої сторони проїзду по вулиці Зеленій, жодним чином не виходить на проїзд по вулиці Зеленій та не змінює межі проїзду.

Представник відповідача Новокропивницької сільської ради, секретар Хомин Л.К. проти задоволення позову заперечила та пояснила суду, що 10.04.2014 Новокропивницька сільська рада прийняла рішення №260 від 10.04.2014 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4.", згідно якого ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у АДРЕСА_1, а саме: для ведення особистого селянського господарства площею 0,0131 га. 07.05.2015 Новокропивницька сільська рада прийняла рішення №330 від 07.05.2015 "Про внесення змін до рішення Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою що встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", згідно якого внесено зміни до вказаного рішення сільської ради №260 від 10.04.2014, а саме: замість площі земельної ділянки 0,0131 га вважати правильною - 0,0100 га. При прийнятті даних рішень орган місцевого самоврядування діяв у спосіб та відповідно до вимог закону та жодного законодавства порушено не було. У подальшому на спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га, кадастровий номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 оформила право власності, зокрема було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 08.12.2015 подав у суд заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання по суті спору покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, з"ясувавши обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши надані сторонами докази у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні судом порушення такого права.

Так, згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Принцип змагальності в цивільному судочинстві забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зокрема, стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2ст.13 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

За змістом ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації, за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Згідно з ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності. Стаття 26 Закону України від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Такі питання мають вирішуватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п. 34 ч. 1 ст. 26).

Частина 1 статті 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує захист прав усіх суб"єктів права власності.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вбачається, що відповідно до ст.41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно пункту 5 даної постанови Пленуму, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що згідно рішення Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4.", відповідачу надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у АДРЕСА_1, а саме: для ведення особистого селянського господарства площею 0,0131 га.

Відповідно до рішення Новокропивницької сільської ради №330 від 07.05.2015 "Про внесення змін до рішення Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою що встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", внесено зміни до вказаного рішення сільської ради №260 від 10.04.2014, а саме: замість площі земельної ділянки 0,0131 га вважати правильною - 0,0100 га.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_6 від 19.06.2015 підтверджено розроблення юридично-землевпорядною фірмою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га, розташованій по АДРЕСА_1, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.07.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Бобик Н.П., індексний номер НОМЕР_2, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га, кадастровий номер НОМЕР_3

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29.03.2017 в справі №442/1921/15-ц, провадження №2/442/48/2017 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4. і Новокропивницької сільської ради, третя особа - управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі та визнано недійсним і скасовано рішення Новокропивницької сільської ради №261 від 10.04.2014 "Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди ОСОБА_4.", скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4., площею 0,0592 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_5, серії НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_5 та зобов"язано ОСОБА_4. відновити проїзд на вулиці Зеленій в селі Новий Кропивник, Дрогобицького району шляхом знесення неправомірно збудованої тимчасової споруди для утримання сільськогосподарського інвентаря та техніки на вулиці Зеленій в цьому селі.

Згідно постанови апеляційного суду Львівської області від 06.08.2018 залишено без змін рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29.03.2017 в справі №442/1921/15-ц, провадження №2/442/48/2017 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4. і Новокропивницької сільської ради, третя особа - управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі.

За таких обставин судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014 і №330 від 07.05.2015 даним органом місцевого самоврядування не було порушено вимог чинного законодавства, так як при їх прийнятті цей орган місцевого самоврядування діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, з дотриманням норм ст.ст. 116, 118 ЗК України та ст.ст. 4, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку набуте відповідачем ОСОБА_4 у встановленому законом порядку з дотриманням вимог ст.328 ЦК України, ст.ст. 116, 118 ЗК України на підставі рішень Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014 і №330 від 07.05.2015, які були прийняті відповідно до повноважень, передбачених ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Щодо доводів позивача про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в охоронно-прибережній зоні, що унеможливлює доступ до користування водними ресурсами та у зв"язку з перебуванням у власності відповідача ОСОБА_4 спірної земельної ділянки зменшилася ширина проїзду загального користування з 3,5 метрів до 1,89 метрів, то з цього приводу суд зазначає, що позивачем не підтверджено належними та достовірними доказами дані порушення земельного законодавства, зокрема, не подано суду відповідних доказів (висновків компетентних органів, висновків експертиз), які би підтверджували такі порушення. У той же час, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_6 від 19.06.2015 вбачається, що підставою присвоєння кадастрового номера земельної ділянки та у подальшому реєстрації права власності є розроблена спеціалізованим підприємством технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості), законність складання якої та дотримання відповідно вимог земельного законодавства при виділенні земельної ділянки була перевірена компетентним державним органом - Управлінням Держземагенства у Дрогобицькому районі. При цьому, позивач не довів порушень вимог законодавства при складанні даної технічної документації із землеустрою, яка разом з оскаржуваними рішеннями Новокропивницької сільської ради була підставою набуття ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку. Сумнівів у правильності складання даної технічної документації та дотримання норм чинного законодавства при її складанні у суду немає, позивач не клопотав перед судом про її витребування, у зв"язку з чим суд, дотримуючись принципу змагальності сторін, не вправі відповідно до ст.ст.13, 81 ЦПК України витребувати дану технічну документацію з власної ініціативи.

При цьому, суд відхиляє як доказ надану позивачем копію ситуаційного плану по селі Новий Кропивник, вулиця Зелена, Дрогобицького району, складену інженером ДрвЛфДПЦДЗК Винар Р. і начальником ДрвЛфДПЦДЗК Присташем Р., на якій відображені тимчасова споруда ОСОБА_4. і земельна ділянка площею 0,0131 га для ведення особистого селянського господарства, передана ОСОБА_4, на якій знаходиться ця тимчасова споруда. Також на цій копії ситуаційного плану зафіксовані дорога, існуючий проїзд, інші землі ОСОБА_4 (не вказані які саме), землі ОСОБА_2, місцезнаходження дерев. У даному ситуаційному плані не вказана дата його складання, а також показана земельна ділянка площею 0,0131 га для ведення особистого селянського господарства, передана ОСОБА_4, на якій знаходиться тимчасова споруда. Поряд з цим, згідно рішення Новокропивницької сільської ради №260 від 10.04.2014 з врахуванням рішення №330 від 07.05.2015 ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у АДРЕСА_1, а саме: для ведення особистого селянського господарства остаточною площею 0,0100 га. Тобто площа земельної земельної ділянки, вказана в ситуаційному плані - 0,0131га не відповідає фактичні площі спірної земельної ділянки, якою користується ОСОБА_4 - 0,0100 га, що свідчить про невідповідність даних ситуаційного плану. У той же час, у судове засідання неодноразово викликалися працівники ДрвЛфДПЦДЗК Винар Р. і Присташ Р., які в суд не з"явилися і не підтвердили підстави та обставини складання цього ситуаційного плану.

Також суд зазначає, що з пояснень відповідачів у справі вбачається, що прийняттям оскаржуваних рішень Новокропивницької сільської ради та перебуванням спірної земельної ділянки у власності ОСОБА_4 не чиниться перешкод позивачу у користуванні проїздом загального характеру. Такі перешкоди позивачу у користуванні цим проїздом були раніше, що було підставою для звернення позивача у Дрогобицький міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_4. і Новокропивницької сільської ради, третя особа - управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі про визнання недійсним і скасування рішення Новокропивницької сільської ради №261 від 10.04.2014 скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_4., площею 0,0592 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в селі Новий Кропивник, та зобов"язання ОСОБА_4. відновити проїзд на вулиці Зеленій в цьому селі. З пояснень відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні вбачається, що на даний час рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29.03.2017 в цій справі (№442/1921/15-ц, провадження №2/442/48/2017) виконано та ОСОБА_4. відновлено проїзд на вулиці Зеленій в селі Новий Кропивник, Дрогобицького району шляхом знесення збудованої тимчасової споруди для утримання сільськогосподарського інвентаря та техніки на вулиці Зеленій в цьому селі.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність порушень прав позивача та відсутність порушень норм чинного законодавства при прийнятті Новокропивницькою сільською радою рішень №260 від 10.04.2014, №330 від 07.05.2015 та при передачі у власність ОСОБА_4 спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,01 га згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Бобик Н.П., індексний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ст.ст. 83, 152, 158 Земельного Кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Новокропивницької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області за участю третьої особи Державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного упраління юстиції Львівської області про визнання незаконним та скасування рішеннь сесій Новокропивницької сільської Ради № 260 від 10.04.2014 року , № 330 від 07.05.2015 року та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п"яти днів.

Сторони по справі: позивач ОСОБА_2, ІНД НОМЕР_1, житель АДРЕСА_1

Представник позивача: ОСОБА_3, житеь АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_4, жителька АДРЕСА_3

Суддя Гарасимків Л.І.