Справа № 572/2535/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К.

за участю секретаря судових засідань - Кудіній А.Р.

позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Відповідач, зареєстрований в даному будинку, однак фактично в ньому не проживає з 2010 року, з того часу місце перебування його позивачу не відоме, крім того, за скоєння кримінальних правопорушень його оголошено в розшук.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення, які відповідають обставинам викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання.

Суд, враховуючи думку позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є одноосібним власником житлового будинку АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі - прожажу від 14.05.1983 року, який зареєстрований в Рівненському ОБТІ під №3-58-355 .

Згідно довідки про склад сім'ї виданої КП «Житлосервіс» від 28.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, щоб відповідач не проживає у спірному житловому будинку з 2010 року.

Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач, за вказаною адресою фактично не проживає понад 18 років, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов'язані спільним побутом.

Таким чином відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу.

Відповідач всупереч ст. 81 ЦПК України не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, в зв'язку з наведеним є всі підстави для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 178, 279, 430 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування житловим будинком в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя .