КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/2812/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4581/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року у складі судді Косенко А.В.,

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТКБ «ПриватБанк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року позов АТКБ «ПриватБанк» повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі АТКБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Закон не вимагає до позовної заяви долучати докази, які мали підтвердити наявність у посадової особи, яка видала довіреність - в.о. голови правління банку ОСОБА_3 повноважень діяти від імені юридичної особи, в тому числі видавати довіреності на представництво інтересів даної юридичної особи іншим особам. Не витребувані зазначені документи й шляхом залишення позовної заяви без руху. При цьому, до позовної заяви було долучено довіреність представника АТКБ «ПриватБанк» ОСОБА_4, якій відповідно до діючого законодавства надано право здійснювати представництво інтересів юридичної особи у загальних судах всіх інстанції, вказана довіреність відповідає вимогам діючого законодавства України.

Посилаючись на те, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав постановлено оскаржувану ухвалу, банк просить скасувати ухвалу районного суду, а направити справу для продовження розгляду до того ж суду.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи подану по справі позовну заяву, районний суд, виходив з того, що на момент відкриття провадження у справі неможливо встановити повноваження представника позивача на підписання позовної заяви.

Між тим, з такими висновками місцевого суду погодитися неможливо, враховуючи таке.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Підстави припинення представництва за довіреністю визначені в ст. 248 ЦК України, згідно положень якої звільнення особи, яка видала довіреність, з посади керівника юридичної особи і призначення на цю посаду іншу особу - не встановлює правовий наслідок припинення представництва за довіреністю виданої особою яка звільнилася.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Зі справи убачається, що ОСОБА_4, згідно повноважень, викладених у довіреності, було надано право у повному обсязі представляти інтереси банку, в тому числі з правом пред'явлення позову та засвідчення необхідних документів.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже, вимогами ч. 7 ст. 177 ЦПК України не передбачено долучення до справи доказів, які б підтверджували наявність у посадової особи, яка видала довіреність, повноважень діяти від імені юридичної особи, в тому числі видавати довіреності на представництво інтересів даної юридичної особи іншим особам.

Разом з тим, районний суд в порушення згаданого закону, встановивши, що подана по справі позовна заява підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_4 і до заяви додано копію довіреності, засвідченої підписом самого представника ОСОБА_4, повноваження на посвідчення копій документів якої зазначено в самій довіреності, виданій першим заступником голови правління АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, визнав неналежним долучену довіреність в частині повноважень представника позивача.

Окрім того, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначено, що позивачем суду не надано доказів в підтвердження обрання та призначення ОСОБА_3, виконуючої обов'язки голови правління АТКБ «ПриватБанк».

Разом з тим, вказані висновки районним судом зроблено з порушенням положень процесуального права, остільки на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України у випадку сумніву у наявності повноважень посадової особи банку, яка видала довіреність на представлення інтересів фінансової установи з правом подачі позову, районний суд повинен був залишити позовну заяву без руху й запропонувати банку надати необхідні документи.

В підтвердження належності повноважень представників ПАТ КБ «ПриватБанк» долучено до апеляційної скарги копію Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», а також витяг з протоколу № 26 засідання Наглядової ради ПАТ КБ «Приватбанк» від 20 липня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_5, як особі, що тимчасово здійснює повноваження Голови правління банку, надано повний обсяг повноважень, прав та обов'язків, які надані голові правління банку Статутом банку, внутрішніми актами банку, а також законодавством України (а.с.16-28).

За таких обставин, колегія суддів визнає поспішними висновки районного суду про наявність правових підстав до повернення поданої по справі позовної заяви позивачу.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: