Справа № 495/3162/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
15 лютого 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.
при секретарі - Мамончик К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась.
Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала та пояснила, що відповідач ОСОБА_2 взагалі не приділяв та не приділяє уваги доньці, не цікавиться її вихованням. На протязі розгляду цивільної справи у суді відповідач жодного разу у судове засідання та на засідання комісій до органу опіки та піклування не з'явився, не поцікавився донькою, натомість тільки оскаржував свої аліментні зобов'язання. Представник відповідача також була у судових засіданнях декілька разів тільки для того щоб надати суду клопотання про зупинення розгляду справи, щоб затягувати розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день слухання повідомлявся належним чином, що підтверджується особистим підписом у судовій розписці, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутності до суду не надходило.
Представник відповідача - ОСОБА_5 у судове засідання також не з'явилась.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Бабич Т.В. у судовому засіданні з позовом погодилась, просила суд задовольнити позовні вимоги, оскільки це відповідає інтересам дитини та пояснила, що відповідач дійсно на протязі розгляду справи у суді не з'явився жодного разу, не прийшов на розгляд справи у комісії, що підтверджує той факт, що відповідач не цікавиться дитиною та враховуючи висновок від 31.10.2016 року, просила суд задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відзиву відповідача в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази по справі, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.
Від шлюбу сторони мають доньку- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21.04.2000 року.
Згідно довідки № 586 від 30.03.2016 року, виданої КП «ЖЕО № 1», дитина ОСОБА_3 проживає з матір'ю за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.
Згідно характеристики від 13.06.2016 року № 195 Бритівської Загальної освітньої школи ОСОБА_3, її батько - ОСОБА_2 жодного разу до школи не приходив, участі у вихованні дитини не приймав і не приймає.
Згідно ст.. 171 СК України, визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
17.06.2016 року органом опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було винесено висновок відповідно до якого позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не доцільно, оскільки, як було встановлено органом опіки та піклування, зі сторони ОСОБА_1 мало місце перешкоджання ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною.
06.10.2016 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради було винесено рішення за скаргою ОСОБА_1 про скасування висновку виконкому від 17.06.2016 року та скасовано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Дане питання знову було винесено на розгляд комісії органу опіки та піклування.
31.10.2016 року органом опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 було винесено висновок відповідно до якого позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 доцільно з наступних підстав. Як було встановлено перевіркою органу опіки та піклування, відповідач ОСОБА_2 з дитиною все також не спілкується, не змінив свого ставлення до дитини, здійснює дії лише пов'язані з оспорюванням аліментних зобов'язань. З часу подання позову про позбавлення батьківських прав своїми діями батько не виправляє, а лише напружує ситуацію, віддаляючи від себе дитину.
Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.
Таким чином, матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано, що на протязі дуже тривалого часу відповідач жодним чином не цікавиться ані життям, ані потребами своєї доньки, натомість, докладає значних зусиль при розгляді справи по скасування заборгованості. Також судом приймається до уваги той факт, що відповідач отримував судові повістки про виклик до суду у судові засідання, однак, ані на засідання комісій органу опіки та піклування, ані у жодне судове засідання до суду не з'явився, щоб спростувати доводи позивачки та довести вадливість питання щодо не позбавлення його батьківських прав. Таким чином, у суду не має підстав вважати, що відповідачем вживаються будь-які дії щодо налагодження відносин і своєю донькою.
На підставі вищевикладеного та враховуючи що за весь час розгляду справи відповідач жодного разу до суду не з'явився, не надав особистих пояснень щодо позову, не поцікавився думкою дитини, щодо позбавлення його батьківських прав, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити та позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Керуючись 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: