233 № 233/5843/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

за участю:

секретаря Теліціної О.О.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 509. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, взаєморозуміння в сім'ї відсутнє, постійно виникають сварки. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім'ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У зв'язку з наведеним просить шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, наполягав на розірванні шлюбу між ним та відповідачем ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні визнала позовні вимоги, не заперечувала проти розірвання шлюбу між нею та позивачем у справі; після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання відповідно до положень ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 23 грудня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 509(а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), який досяг повноліття, та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4). На теперішній час у зв'язку з втратою взаєморозуміння і частими сварками сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем.

За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати.

Майнового спору сторонами не заявлено.

За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як сторони наполягають на розірванні шлюбу між ними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відповідачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 23 грудня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 509.

Відповідачеві ОСОБА_2, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, залишити право після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем - ОСОБА_2.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 12 листопада 2018 року, повний текст рішення виготовлений 13 листопада 2018 року.

Суддя: