Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря - Бомбушкар В.П.

позивача - ОСОБА_1

неповнолітньої - ОСОБА_2

представника третьої особи - Мар"їна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що її донька ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згодом шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано. Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2005 року ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав на його доньку - ОСОБА_2. У 2004 році в ОСОБА_4 народилася друга дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батька якої записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Її донька ОСОБА_4, з 2015 року не турбується про виховання своїх дітей, здоров»ям їх не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Теперішнє фактичне місце проживання матері дітей невідоме протягом тривалого часу. Питання участі ОСОБА_4 у вихованні своїх неповнолітніх дітей також розглядалось 30.08.2017 року на комісії з питань захисту прав дитини, яка заслухавши позивачку, враховуючи той факт, що мати повністю відсутня в житті дітей з 2015 року одноголосно прийняла рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав доньки позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 А тому на підставі вищенаведеного просить суд позбавити батьківських прав її доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, та просила суд позов задовольнити. Додала , що діти з народження проживають із нею, де на даний час мама дітей їй не відомо оскільки протягом більше останніх двох років її не бачила. Крім того відповідачка взагалі не опікується своїми дітьми.

Неповнолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вони з сестрою проживають з бабусею, яка займається їхнім вихованням.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому - в судовому засіданні проти позову не заперечив. Пояснив, що виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, як органом опіки та піклування прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітніх доньок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, неповнолітньої ОСОБА_2, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є матір»ю неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, яке видане 16.11.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та відомостями з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відповідно.

Також встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який розірвано 05.08.2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2, що видане 05.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2005 року, ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав на його доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 25.08.2017 року, відомості про батька неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач стверджує, що мати дітей самоусунулася від участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, з 2015 року життям дітей не цікавиться, її фактичне місце проживання протягом тривалого часу є невідомим.

Зазначені твердження позивачки підтверджуються поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2, висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 18.09.2017 року, з якого вбачається, що при розгляді заяви ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 органом опіки та піклування встановлено, що мати дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 2015 року не турбується про виховання дітей, здоров»ям їх не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Теперішнє фактичне місце проживання матері дітей невідоме.

Ухилення ОСОБА_4 від виховання дітей підтверджується характеристиками ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти» від 12.07.2017 року на ученицю ОСОБА_2 та Ужгородської ЗОШ № 8 І-ІІІ ст. від 14.08.2017 року на ученицю 7-Г класу ОСОБА_6.

Відповідно до вищевказаних характеристик мама нехтує вихованням дітей, не цікавиться успішністю і проблемами доньок.

Вихованням дітей займається з 2015 року виключно бабуся дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Вона приділяє належну увагу вихованню дітей.

У вищевказаному висновку також зазначається, що питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, розглядалося 30.08.2017 року на комісії з питань захисту прав дитини, яка вивчивши матеріали справи та враховуючи той факт, що мати повністю відсутня в житті дітей з 2015 року прийняла одноголосне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_6

А тому виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своїх неповнолітніх доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_6, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, з 2015 року повністю відсутня в житті дітей, аліментів на їх утримання не сплачує, повністю ухилилася від матеріального забезпечення доньок.

Суд розцінює вищенаведені фактори як ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_6, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто, свідомо нехтує своїми обов'язками, суд розцінює таку поведінку ОСОБА_4 як ухилення від виховання дітей.

Наведене дає всі підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

При цьому, суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Частина 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

А тому за вищенаведених обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня звернення позивачки до суду - з 29.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 08 травня 2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Придачук О.А.