Справа № 463/6317/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/172/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 03 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання незаконним рішення Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про непризначення ОСОБА_2 житлових субсидій в квітні-травні 2017 року; стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди в розмірі 181 092 гривень.

В обгрунтування позову покликався на те, що на підставі декларації від 17 квітня 2015 року, на підставі якої він отримував субсидії до 1 травня 2017 року, нарахування субсидій у квітні-травні 2017 року було зупинено. Личаківський відділ соціального захисту свої дії мотивував тим, що позивач не надав відомостей про ідентифікаційний номер члена його сім»ї, сина, який зареєстрований за місцем проживання позивача. В позовній заяві зазначає, що в базі даних управління був наявним ідентифікаційний номер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з дитинства, у зв»язку з чим отримує пегсію. Непризначення субсидій призвело до безпосередніх фінансових втрат в розмірі 1092 гривень. Субсидії не надавалися протягом трьох місяців, через брак коштів він не мав можливості купити ліки та продукти харчування. Незаконні дії працівників Личаківського відділу соціального захисту призвели до нервових зривів, переживань, неспокою, до погіршення стану здоров»я, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача грошові кошти за завдану майнову та моральну шкоду.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, вважає, рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що відсутність в декларації ідентифікаційного номера члена його сім»ї, не може бути підставою ненадання йому субсидії, оскільки його син є інвалідом з дитинства і перебуває на обліку у Личаківському відділі соціального захисту, отримує пенсію по інвалідності, яка перераховується на відкритий відділом картковий рахунок, а відтак ідентифікаційний код сина був відомий відповідачу при поданні документів на оформлення пенсії і відкриття карткового рахунку в банку. Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що позивач звернувся з позовом до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання незаконним рішення Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про непризначення ОСОБА_2 житлових субсидій в квітні-травні 2017 року, стягнення з відповідача майнової та моральної шкоди в розмірі 181 092 гривень, завданої непризначенням відповідачем субсидій.

Тобто, між позивачем та відповідачем, який є суб»єктом владних повноважень, виник спір з приводу надання субсидій.

Згідно з роз»ясненнями п. п. 1 п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до ч.2 ст.2 та ч.1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено суб»єктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належить й виконавчі органи ради. Згідно з підпунктом 25 п.4 Тимчасового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою КМ України від 30.052007 року №790, таке управління відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Отже, спір між сторонами з приводу здійснення органом владних повноважень (управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету районної ради), делегованих йому законом, щодо контролю за розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частина 1 ст. 377 ЦПК України передбачає, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_2 не підлягає розгляду в поряду цивільного судочинства, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Колегія вважає за необхідне роз»яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 377, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року - скасувати, провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13.11.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.