КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Савицький О.А.
№22-ц/824/4267/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

13 листопада 2018року суддя Київського апеляційного суду Українець Л.Д., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна телерадіокомпанія України», третя особа: тимчасово виконуючий обов'язки директора філії Публічного акціонерного товариства «Національна телерадіокомпанія України» (директор виконавчої філії) Грузинський ДмитроОлександрович, про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом із таких підстав.

До апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року №484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання апеляційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 01 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, і поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

У силу ч. 3 ст. 2 ЦПК України законодавство про судовий збір застосовується на час вчинення процесуальних дій, а саме, на час подання апеляційної скарги.

У контексті визначення розміру судового збору за подання апеляційної скарги «ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви» має визначатися за розмірами ставок, встановленими статтею 4 Закону України «Про судовий збір» на момент пред'явлення відповідного позову, без пільг, визначених статтею 5 цього Закону.

Звертаючись 03.05.2018 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 з усіма уточненнями просив, зокрема, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2018 року по день набрання законної сили рішення суду про задоволення позовних вимог та моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.

Ураховуючи вище зазначене, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, це не вимоги про стягнення заробітної плати, а інші вимоги, що випливають з трудових правовідносин. А оскільки позов подано після 1 вересня 2015 року, тому позивач не звільняється від сплати судового збору.

У пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подання апеляційної скарги) визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У пп. 1,2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату пред'явлення позову) передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, ОСОБА_1 сплатив судовий збір лише за вимогу немайнового характеру в розмір 704,80 грн. Судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 704,80 грн. не сплачував.

Таким чином, за подання позовної заяви з вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ОСОБА_1 мав сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди та 704,80 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а всього 1409,60 грн.

Отже, 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви, становить 1409,60 грн * 150% / 100% = 2114,40 грн,, а тому апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 2114,40 грн на реквізити Київського апеляційного суду(, р/рахунок: №0024, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), МФО банку: 899998, отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/ Соломян. р-н /22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд).

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У частинах 1,2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.Д.Українець