Справа № 635/2778/18
Провадження №2-з/635/6/2018
УХВАЛА

про забезпечення позову

27 квітня 2018 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Токарук Л.П.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову в якій просить суд до відкриття провадження у цивільній справі про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і на 1/2 частину земельної ділянки вжити заходів забезпечення позову та до вирішення прави по суті накласти арешт на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, розташований в м. Мерефа по пров. Лесі Українки, 8-А, зокрема відносно житлового будинку «А-1», площею 74,9 кв.м.; мансарди житлової «мс», площею 68,6 кв.м.; прибудови «А-1», площею 19,45 кв.м.; сарай «Б» площею 15 кв.м.; навіс «Н» площею 27 кв.м.; убиральні «У» площею 1,8 кв.м.; ганок «а» площею 6,6 кв.м.; колонку питну «К» 12 м/л; яму вигрібну «С» 1 шт.; ворота «№1» площею 5,4 кв.м.; огорожу «№2» площею 29,7 кв.м. (шифер в бет.), хвіртку «№3» 1 шт; огорожу «№4» площею 146, 2 кв.м. (металева); та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку. Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження та реєстрації права власності на земельну ділянку розміром 0,10 га, яка розташована в м. Мерефа по пров. Лесі Українки, 8-А.

В обгрунтування заяви представник ОСОБА_1 посилалася на те, що останній з 14 червня 1989 року по 30 жовтня 2003 року знаходився в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_4. 12 серпня 1989 року їх родині ні ім'я ОСОБА_5 на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності була видана земельна ділянка в м. Мерефа Харківського району Харківської області по провулку Лесі Українки, 8-А розміром 600 кв.м. На підставі дозволу на виконання будівельних робіт, виданого архітектором Харківського району Харківської області 21 липня 1989 року, подружжя приступило до будівництва житлового будинку та завершили його навесні 2003 року. При розірвання шлюбу поділ майна подружжя не відбувався, за усною домовленістю подружжя було вирішено залишити будинок їх спільним дітям. До весни до 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зберігались умови вказаної домовленості, але 27 травня 2017 року ОСОБА_6 таємно від колишнього чоловіка отримала на своє ім'я технічний паспорт на цілий житловий будинок, в який з її слів внесений неправильний запис щодо року побудови будинку, господарських будівель та споруд, зокрема роком побудови зазначено 1990-1991 рік, що не відповідає дійсності.

Крім того, в лютому 2018 року ОСОБА_1 випадково дізнався від сина про те, що 30 жовтня 2017 року ОСОБА_6 одноосібно, виключивши його з правовідносин, як співвласника набула таке право на підставі спільної власності подружжя, що побудоване під час шлюбу, скориставшись спрощеною процедурою державної реєстрації прав на обєкти, які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, зареєструвала весь житловий будинок на своє імя у приватного нотаріуса ОСОБА_7 Саме з цією метою ОСОБА_6 повідомила виконавця БТІ про дату забудови 1990-1991 роки. 30 жовтня 2017 року приватний нотаріус ОСОБА_7 видала ОСОБА_6 витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/1 частину житлового будинку по пров. Лесі Українки 8-А в м. Мерефа. Підставою виникнення права власності зазначено дублікат Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності серії та номер 3-2713, виданий 29 серпня 1989 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. Вищевказана реєстрація права власності на весь житловий будинок за ОСОБА_6 відбулась нотаріусом на підставі п.42 постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року та стала можливою завдяки недостовірної інформації, наданої ОСОБА_6 відносно дати забудови .

При цьому, будь-які нотаріальні дії з нерухомим майном, які б свідчили про виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно при прийнятті рішення про державну реєстрацію нотаріусом не вчинялось. Крім того, 30 січня 1995 року ОСОБА_4 (ОСОБА_6), на підставі рішення виконкому Мереф'янської міської ради №1 від 17 січня 1995 року отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,10 га, яка прилягає до вказаного домоволодіння. Земля передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, який знаходиться у спільній власності. Враховуючи те, що у разі набуття права власності на житловий будинок, існує загроза, що ОСОБА_6 може на власний розсуд розпорядитись і земельною ділянкою. Вищезазначені дії ОСОБА_6 вчинила для того, щоб незаконно, одноосібно заволодіти спільним майном та продати його, але їй заважає реєстрація в будинку сина ОСОБА_8 та його дитини. ОСОБА_6 постійно наголошує на тому, що має намір здійснити продаж будмнку, про що відомо з мережі інтернет, де ОСОБА_9 та найняті агенти з нерухомості розміщують оголошення.

Оскільки відчуження будинку з боку ОСОБА_6 на користь третьої особи унеможливить в майбутньому виконання рішення суду, тобто визнання та реєстрацію за ОСОБА_1 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки, просить заяву задовольнити.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст.247 ЦПК України встановлено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи обставини, викладені в заяві ОСОБА_2, суд вважає за доцільне накласти арешт на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, розташований в м. Мерефа по пров. Лесі Українки, 8-А, зокрема відносно житлового будинку «А-1», площею 74,9 кв.м.; мансарди житлової «мс», площею 68,6 кв.м.; прибудови «А-1», площею 19,45 кв.м.; сарай «Б» площею 15 кв.м.; навіс «Н» площею 27 кв.м.; убиральні «У» площею 1,8 кв.м.; ганок «а» площею 6,6 кв.м.; колонку питну «К» 12 м/л; яму вигрібну «С» 1 шт.; ворота «№1» площею 5,4 кв.м.; огорожу «№2» площею 29,7 кв.м. (шифер в бет.), хвіртку «№3» 1 шт; огорожу «№4» площею 146, 2 кв.м. (металева); та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку, а також заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження та реєстрації права власності на земельну ділянку розміром 0,10 га, яка розташована в м. Мерефа по пров. Лесі Українки, 8-А.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 25-19-18001, зазначене вище нерухоме майно належить ОСОБА_5 на праві власності.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок «А-1», площею 74,9 кв.м.; мансарду житлової «мс», площею 68,6 кв.м.; прибудову «А-1», площею 19,45 кв.м.; сарай «Б» площею 15 кв.м.; навіс «Н» площею 27 кв.м.; убиральню «У» площею 1,8 кв.м.; ганок «а» площею 6,6 кв.м.; колонку питну «К» 12 м/л; яму вигрібну «С» 1 шт.; ворота «№1» площею 5,4 кв.м.; огорожу «№2» площею 29,7 кв.м. (шифер в бет.), хвіртку «№3» 1 шт; огорожу «№4» площею 146, 2 кв.м. (металева); розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, в м. Мерефа, пров. Лесі Українки, 8-А.

Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, в м. Мерефа, пров. Лесі Українки, 8-А.

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження та реєстрації права власності на земельну ділянку розміром 0,10 га, яка розташована в м. Мерефа Харківського району Харківської області по пров. Лесі Українки, 8-А.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України ухвала складена і підписана без її проголошення 27 квітня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання.

Суддя О.В. Назаренко