Справа №: 398/4902/15-ц
провадження №: 2/398/34/18
"05" листопада 2018 р.
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Борозни Л.М.,
представника позивача адвоката ОСОБА_1,
розглянувши цивільну справу №398/4902/15ц за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного Управління Державного «Геокадастру» у Кіровоградській області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акта,
ВСТАНОВИВ:
До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_2 до Головного Управління Державного «Геокадастру» у Кіровоградській області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Позов обґрунтований тим, що рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №204 від 17.04.1997 року передано земельну ділянку у приватну власність та дана земельна ділянка розміром 1 000 кв.м розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шкільна, 11. З часом зясувалося, що за вищезазначеною адресою вже побудований будинок, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та за цим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0292 га. Позивач стверджує, що йому видано державний акт на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому просить визнати недійсним ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку серії №038743 виданий на імя ОСОБА_2 у м. Олександрія Кіровоградської області по вул. Шкільна, 11, площею 0,0292 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за помилки в ОСОБА_5 реєстрі земель щодо земельної ділянки, розташованої за адресою м. Олександрія Кіровоградської області, вул. Шкільна, 11.
Позивач та його представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, але надіслав письмову заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору також надали письмові заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Земельного та Цивільного кодексів України.
Дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори повязані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Відповідно ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Норми ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №50 від 05.02.2015 року вирішено змінити адресу земельній ділянці забудовника ОСОБА_2 з «вул. Шкільна» на «вул. Шкільна, 11а».

Однак земельний акт виданий ОСОБА_2 вказує про його власність на земельну ділянку за адресою: Кіровоградській області, м. Олександрія, вул. Шкільна, буд. 11, а не 11а.

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Ст. 155 ЗК України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказує, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного суду України від 22.05.2013 року в справі №6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Оскільки, суд вбачає, що відносно субєктивного земельного права створюється неможливість реалізації позивачем свого права на земельну ділянку та позивачем вичерпані всі засоби досудового врегулювання даного спору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати недійсним ОСОБА_5 акт на право приватної власності на землю серії №038743 виданий на імя ОСОБА_2 у м. Олександрія Кіровоградської області по вул. Шкільна, 11, площею 0,0292 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде виготовлено 05 листопада 2018 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА