ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5591/17
Провадження № 2/362/559/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., за участю секретаря судових засідань - Лагуті І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області та Васильківської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогою встановлення місця проживання їх спільних з відповідачем дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з ним, вважаючи, що він має всі необхідні та належні умови для виховання та розвитку дітей, тоді як відповідачка нехтує материнськими обов'язками та жорстоко поводиться з дітьми.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

Представник Служби у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки підстав для розлучення дітей з матір'ю не має.

Представник Органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за його відсутності, та висновок, з якого вбачається недоцільність проживання дітей з батьком ОСОБА_2

Вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст.ст. 1 та 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.9 Конвенції ООН «Про права дитини», яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, крім якщо таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають окремо і необхідне прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип положень ст.6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Аналогічна норма міститься і в ст.7 СК України, яка передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з положень п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до приписів ч.ч.4 та 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до положень п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини (затвердженого постановою КМ України № 866 від 24 вересня 2008 року), під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов за формою згідно з додатком 9. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, сторони по справі зареєстрували шлюб 01 червня 2010 року (а.с.5).

Сторони по справі мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчать свідоцтва про народження (а.с. 13, 14, 15, 16, 17).

Згідно характеристики наданої депутатом Глевахівської селищної ради, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 6).

Характеристикою класного керівника, ОСОБА_2 був обраний головою батьківського комітету та проявив себе дисциплінований, вихований та відповідальний (а.с. 12).

Крім того, у відповідності до характеристики наданої директором компанії Levi9 Ukraine від 12.10.2014 року, ОСОБА_2 працюючи керівником групи програмної розробки та системним архітектором володіє високими організаційними здібностями, є прикладом для наслідування (а.с.7).

Згідно довідки №959 наданої 13.06.2017 року Глевахівською селищною радою, ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та до складу його сім»ї входять та разом проживають: дружина ОСОБА_3, та діти: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.11).

У відповідності до Консультативного висновку психолога клініки «Борис» від 21.05.2015 року, на момент консультації фон дитини ОСОБА_7 високий, існує реакція негативної психічної фіксації на слово мати (а.с.8).

До центру соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Комсомольську 30.11.2015 року були влаштовані двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_5, з ними працювали психологи та ОСОБА_5 на час влаштування до Центру, перебувала у Комсомольській міській лікарні з діагнозом ГРВІ (а.с.25). Згідно Висновку щодо малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_7 №162 від 29.12.2015 року наданої Центром соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Комсомольську, Аліса сприймає сімейну ситуацію як дисгармонійну, напружену, конфліктну (а.с.26-27). Також Центром надана Довідка про повернення 15.03.2016 року дітей до родини матері ОСОБА_3 в квартиру, яку вона винаймає та в якій сворені всі необхідні умови для виховання та розвитку дітей (а.с.28).

Згідно Витягу з кримінального провадження № 0001672, встановлено, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, за заявою ОСОБА_3 по відношенню неправомірних дій ОСОБА_2, які полягали у вчиненні розпусних дій сексуального характеру відносно їх спільних дітей (а.с.53).

ОСОБА_5 за участь в чемпіонаті м. Василькова з шахів серед дівчаток була нагороджена Грамотою 20.07.2017 року (а.с.54).

ОСОБА_7 нагороджена Дипломом за ІІ місце в Чемпіонаті м. Василькова з шахів серед дівчаток 20.07.2017 року (а.с.55).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 03.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_1, проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_8 ОСОБА_11, зареєстровані та не проживають: ОСОБА_3 та діти ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розлучені 25.04.2018 року. Від шлюбу мають 5 дітей, з матір'ю проживає четверо дітей та з батьком 1 дитина ОСОБА_8 (а.с. 99).

ОСОБА_2 на території України станом на 25.06.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувався, знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.100).

У відповідності до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_2, проживають ОСОБА_13 (бабуся з боку матері), мати ОСОБА_3 та діти ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4. Санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, діти відвідують різні гуртки, батько востаннє намагався зустрітися з дітьми в лютому 2018 року, але ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відмовились зустрічатись з батьком (а.с.101).

Згідно Висновку виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області №03-26/3216 від 16.10.2018 року про визначення проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та піклування прийшов до висновку щодо недоцільності визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком (а.с. 107-114).

Відповідно до діючого сімейного законодавства суд при вирішенні спору про місце проживання дитини повинен врахувати те, хто з батьків проявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини.

Судом також встановлено, що батько та мати дитини матеріально забезпечені, працюють, забезпечені житлом, проживають в нормальних соціально - побутових умовах, але діти більше прихильні до матері, тому відібрання їх від матері може спричинити дітям психологічну травму. Крім того, мати дітей не чинить перешкод батькові у прийнятті участі у їх вихованні, побачені з ними.

Суд також зазначає, що ствердження позивача, щодо аморальної поведінки відповідачки та не вжиття останньою заходів щодо створення належних умов для виховання та розвитку дітей в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 160 і 161 СК України, ст.6 Декларації прав дитини, ст.ст. 2, 4-13, 77-84, 259, 263-265, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.