Справа № 297/272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 154 по вул. Головна в с. Яноші, Берегівського району.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.10.2006 року ОСОБА_1 придбала будинок згідно договору купівлі-продажу та стала власником будинку за адресою: Берегівський район, с. Яноші, вул. Головна, 154, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12234959 від 21.10.2006 року.

Згідно довідки №245 від 22.01.2018 року за вказаною адресою зареєстровані, однак не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Дані особи хоч і зареєстровані в даному будинку, однак не проживають в ньому більше 1 року, оскільки разом зі своєю сімєю переїхали до іншого будинку в с. Яноші, вул. Н. Життя, 40.

Позивач ОСОБА_1 Ш в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до доданого позивачем копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинок садибного типу № 154 по вул. Головна в с. Яноші, Берегівського району належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1

У вищевказаному будинку значиться зареєстрованими ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою Яношівської сільської ради від 23.02.2018 року.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачі покину будинковолодіння позивача більше року тому, і разом зі своєю сімєю переїхали до іншого будинку в с. Яноші, вул. Н. Життя, 40.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно дост. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що реєстрація відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку № 154 по вул. Головна в с. Яноші, Берегівського району, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, порушує права останньої як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком № 154 по вул. Головна в с. Яноші, Берегівського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_4.