Єдиний унікальний номер 725/1449/18
Номер провадження 2/725/211/18
19.04.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців
головуючого судді Стоцька Л. А.
За участю секретаря судового засідання: Слободян В.О.
Представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Посилалася на те, що 23.05.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у них народилася спільна дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент проживає з позивачкою.
Вказує, що 18.12.2015 року шлюб між ними було розірвано, після чого відповідач, ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дитини.
Зазначила, що аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документа з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього не має.
Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.
Відповідач до суду відзив на позовну заяву не подав.
Представник позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримала та підтвердила, викладені в ній обставини. Просила позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2015 року (а.с.10).
Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із позивачем. Зазначена обставина відповідачем не оспорювалася, а тому суд визнає її такою, що не підлягає доказуванню.
Відповідач ОСОБА_3 записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював.
Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.
Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями ст. 181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини.
З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у частці від доходу.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1492 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень.
Статтею 2 Конвенції Організація Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.
У статті 3 Конвенції Організація Об'єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.
Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток.
Враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши із відповідача аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів.
Керуючись ст.ст. 180-183,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька