Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/287/18
Провадження № 2/553/506/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.04.2018м. Полтава
Ленінський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді: Тимчука Р.І,
при секретарі: Лунич Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного науково-виробничого підприємства «АВІСТА» про стягнення заробітної плати, -
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду м.Полтави з цивільним позовом до Приватного науково-виробничого підприємства «АВІСТА» про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що він обіймав посаду начальника відділу департаменту біржових торгів з 22.02.2016 року. 07.06.2016 року був переведений на посаду Директора департаменту біржових торгів, однак з цього часу йому не виплачувалась заробітна плата, окрім того позивача було звільнено 27.10.2017 року, при цьому не виплативши заборгованість по заробітній платі, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача до суду не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через SMS-повідомлення, що підтверджується довідками про доставку SMS-повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи. Окрім того, від представників відповідача на три судових засідання поспіль, а саме: на 26.03.2018 року, 19.04.2018 року та на 27.04.2018 року надавалися заяви про перенесення судових засідань, судом дані заяви розцінюються, як спосіб затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи.
В подальшому 07.06.2016 року на підставі наказу № 35-К1 від 07.06.2016 позивач був переведений на посаду Директора департаменту біржових торгів ПНВП «Авіста» з посадовим окладом 8200 грн.
З 07.06.2016 року позивачу не виплачувалась заробітна плата. Керівництво підприємства повідомило останньому, що заробітна плата буде виплачена у повному обсязі пізніше, при цьому ПДФО, військовий збір і ЄСВ буде сплачуватись підприємством у встановленому законом порядку.
Таким чином станом на день подачі позову до суду заборгованість із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 157999,09 грн.
Керівництво ПНВП «Авіста», повідомивши телефоном ОСОБА_1, що він звільнений з 22.10.2017 року, уникає спілкування з ним.
Таким чином, ПНВП «Авіста» 23.10.2017 року було внесено відомості до ЄДРПОУ про звільнення позивача, однак офіційно його не повідомили про це та не виплатили ОСОБА_1 заробітну плату і компенсацію за невикористані дні відпустки.
Окрім того, ПДФО, військовий збір і ЄСВ ПНВП «Авіста» не сплачувалось.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.
Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Таким чином, з позивачем не було здійснено розрахунок по заробітній платі.
Відповідно до абз. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної платні без обмеження будь-яким строком.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 3, 4, 5, 11, 12, 19, 81, 89, 263-268 Цивільного процесуального кодексу України та статтями 115, 116, 233 КЗпП України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного науково-виробничого підприємства «АВІСТА», про стягнення заробітної плати задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_2