РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"08" листопада 2018 р. 145/1524/18

2/145/870/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів, в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 14.09.2012 року між ними з відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 6.

Вони мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на яких стягуються аліменти відповідно до рішення суду №145/1885/17 від 15 лютого 2018 року.

Від липня місяця 2017 року вони фактично припинили спільно проживати, однак 09.05.2018 року в них народився син - ОСОБА_6.

Дитина проживає разом з нею за вищевказаною адресою та знаходиться на її утриманні,

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, оскільки в добровільному порядку не допомагає, також не приймає участі у вихованні їх сина ОСОБА_7.

Дитині має бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому вважає батько дітей, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на їх спільну дитину, на скільки їй відомо, відповідач працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно це не робить.

Просить стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за одим місяць.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 двічі 12.10.2018 р., 08.11.2018 р. в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до повідомлення УДМС України у Вінницькій області від 06.09.2018 р. ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_6 Вінницької обл, по вул. Гагаріна, 18.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків.

Доказів того, що відповідач взмозі сплачувати суму, яку просить позивачка суду не надано, тому суд суд присуджує аліменти в розмірі 900 грн.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» починаючи з 1 липня 2018 р. встановлений в розмірі 1599 грн. на місяць.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Сторони перебувають в шлюбі, мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 2).

Син перебуває на утриманні матері, що стверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання сім»ї від 13.08.2017 року (а.с. 3). та довідкою виконкому Новоміської сільської ради № 2/311 від 13.08.2018 року (а.с. 4) .

Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток, так як у них ще троє дітей народжених в даному шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі приймати участь в утриманні дитини.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 199, 200 СК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 900 (дев'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині виплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів, присуджений у твердій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 14.11.2018 року.

Суддя Мазурчак А. Г.