Провадження: 2/484/1173/18
Справа: 484/2388/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.12.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого -судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товарна біржа "Українська", про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої тим, що він із відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30.08.2000 року уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Фактично всі істотні умови договору купівлі-продажу позивачем та відповідачами були виконані. За домовленістю між ними, квартира, була продана, відповідачам були переданні гроші в розмірі 2000,00 грн. Відповідачми було передано та позивачем прийнято в управління та користування спірну квартиру. Зазначений договір був зареєстрований на Товарній біржі "Українська" за № 75104 відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (у редакції чинній на момент посвідчення правочину), якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо реєстрації права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, на даний час з'ясувалося, що позивач являється власником вказаної квартири на підставі біржевої угоди, яка є недійсною, оскільки не була нотаріально посвідчена відповідно до ст. 657 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач вважає укладений між ним та відповідачами договір купівлі-продажу нерухомого майна виконаним в повному обсязі і є дійсним. Просить суд визнати за ним право власності на вказану квартиру.

Позивач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно і належним чином у відповідності до ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надали.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 30.08.2000 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Договір зареєстрований Первомайською філією товарної біржі "Українська" за № 75104, але не був нотаріально посвідчений.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2, виданого 20.09.2000 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець м.Одеса.

Згідно копії технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності громадянина, та реєстраційного посвідчення, виданого КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" 31.08.2000 року, право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем за реєстровим № 12527 (а.с. 6,7).

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 220 ЦПК України, та ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

За змістом ст.ст. 128, 153, 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяли на час виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Таким чином, покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, зареєстрований в МБТІ. Отже, позивач набув право власності на спірне майно та законно ним володіє.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), третя особа - Товарна біржа "Українська" (вул. Комсомольська, 30, кімната 201, м. Запоріжжя, ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту рішення - 14.12.2018 року.

СУДДЯ: