Справа № 669/194/18
Провадження № 2/669/233/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Демянюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач) в якому просить стягнути на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 01 грудня 2013 року по 1 лютого 2018 року в розмірі 6755,97 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2008 року на її користь з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 300,00грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2008 року до його повноліття. Виконавчий лист був предявлений нею у виконавчу службу за місцем проживання та реєстрації відповідача, і який постійно перебував на примусовому виконанні. Протягом періоду стягнення аліментів відповідач кошти на утримання дитини не виплачував, у звязку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 22515,30грн. Просила суд, на підставі ст.196 СК України, стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 6755,97 грн. за період з 01 грудня 2013 року по 01 лютого 2018 року, згідно доданого розрахунку.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_3В в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов ОСОБА_2 визнав.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про його народження, серії І-БВ №022286, виданого 25 квітня 2006 року Гулівецькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області (а.с.6).

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу, серії І-БВ №034568, виданого 06 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області (а.с.7).

Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області №2-381/2008р. від 07 серпня 2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, позивачки по справі, стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Білогірського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_7 від 08.02.2018 року розмір заборгованості ОСОБА_3 з виплат аліментів станом на 01.02.2018року становить 22515,30 грн. (а.с.8).

При встановленні обставини наявності та розміру заборгованості по сплаті аліментів, суд приймає до уваги наявність в матеріалах справи довідку державного виконавця про заборгованість по аліментам на утримання дитини від 08.02.2018 року, в якій відображено наявність і розмір заборгованості по сплаті аліментів відповідного виду.

Дана обставина не спростована відповідачем.

Згідно ч.1, 3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України (в редакції від 10.11.2016 року) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196 СК України суд, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Доказів про те, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від платника причин, зокрема несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками або по іншим поважним причинам, відповідач суду не надав.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, визнання позову відповідачем, суд діючи у відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180, 194-196 СК України, ст.ст. 13, 200, 206, 229, 247, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, неустойку (пеню), яка виникла у результаті заборгованості по аліментам за період з 01 грудня 2013 року по 01 лютого 2018 року, включно, в сумі 6755,97 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на корить держави 704,80грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис ОСОБА_8

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_8