Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1218/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/1218/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року, яке ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (надалі - ТОВ "Кредитні ініціативи") звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 Із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4 271 475,16 грн. (а.с.152). Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 17 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого було Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» та правонаступником останнього згодом стало Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та відповідачем укладений кредитний договір №2706/08/06/88-339, за умовами якого ОСОБА_1.(надалі - позичальник або боржник) отримав кредитні кошти в сумі 90 000 дол. США. Згідно з договорами факторингу від 28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк" відступило право вимоги за вищезгаданим кредитним договором ТОВ «Факторингова компанія "Вектор Плюс", яка у свою чергу відступила право вимоги позивачу. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (надалі - ТОВ «Кредитні ініціативи») набуло статусу нового кредитора за вищевказаним кредитним договором. У зв'язку з тим, що боржник свої зобов'язання належно не виконав - кредит не повернув та проценти на користування кредитом не сплатив, чим грубо порушив істотні умови договору, утворилася заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 415 520,15 грн., за процентами за користування кредитом в сумі 1 481 567,86 грн. та пенею - 1 374 387,15 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за спливом позовної давності.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Кредитні ініціативи" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності щодо всього тіла кредиту та відповідно всіх процентів за користування кредитом, оскільки у матеріалах справи № 2-1280/12 за позовом ПАТ "Сведбанк" до ОСОБА_1 відсутнє судове рішення про розгляд спору до суті, яке б набрало законної сили. Вважає, що відносно процентів за користування кредитом, які нараховані за три роки до звернення до суду із даним позовом, не може бути застосована позовна давність. Окрім того, суд першої інстанції безпідставно не зупинив провадження у даній справі до вирішення справи №2-1280/12.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з'явився. Від ОСОБА_3, який на підтвердження інтересів юридичної особи надав копію довіреності від 23 серпня 2017 року, надійшла заява про відкладення розгляду справи із посиланням на те, що останній зайнятий в суді першої інстанції у іншій справі.

Відповідач та його представник наполягають на розгляді справи, посилаючись на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи. Просять відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ураховуючи, що у матеріалах справи є відомості про своєчасне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, причини незабезпечення участі представника юридичної особи для останньої не є поважними, а також необхідність дотримуватися розумного строку розгляду справи та принципу пропорційності у цивільному судочинстві, апеляційний суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 17 серпня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого було Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» та правонаступником останнього згодом стало Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (надалі - банк), та відповідачем укладений кредитний договір №2706/08/06/88-339, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 90 000 дол. США. з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 15% річних, на строк по 17 серпня 2012 року (а.с.5-7).

Сторони визнають факт виконання банком зобов'язань щодо надання відповідачу кредитних коштів.

За таких обставин, відповідач отримав 90 000 дол. США та відповідно до пунктів 3.1 та 3.3 кредитного договору зобов'язався повертати заборгованість за тілом кредиту щомісяця згідно з додатком №1, який є невід'ємною частиною кредитного договору, а проценти за користування кредитом сплачувати щомісяця в період з 01 по 10 число включно за попередній місяць.

Відповідно до положень частини другої ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з договорами факторингу від 28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк" відступило право вимоги за вищезгаданим кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Вектор Плюс", яка у свою чергу відступила право вимоги позивачу (а.с.12-39). Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (надалі - ТОВ «Кредитні ініціативи») набуло статусу нового кредитора за вищевказаним кредитним договором.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що кредитний договір або його окремі пункти визнавалися у судовому порядку недійсними.

Відповідно до пункту 3.8 кредитного договору сторони, без укладення додаткової угоди до цього договору, встановили наступний порядок зміни умов цього договору з відповідною зміною зобов'язань позичальника щодо строку виконання останнім зобов'язань за цим договором та відповідних прав банку вимагати від позичальника виконання зобов'язань за цим договором при настанні, зокрема, порушення позичальником строків платежів, встановлених пунктом 3.3 цього договору.

При настанні зазначеної обставини, строк виконання позичальником своїх зобов'язань (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним) вважається таким, що настав, на десятий календарний день направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік десятиденного строку вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту або сплати процентів за користування ним в змінені строки, банк має право вимагати виконання таких зобов'язань у порядку, передбаченому п. 3.10 цього договору.

Згідно з пунктом 3.10 кредитного договору у випадку порушення умов, зокрема пункту 3.8 кредитного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, що надається банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення.

Сторони визнають ту обставину, що ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання щодо строків внесення платежів, які встановлені пунктами 3.1 та 3.3. кредитного договору. Відповідачем останній платіж був здійснений 03 червня 2009 року (а.с.138).

Банк скористався правом, передбаченим пунктом 3.8 кредитного договору та змінив строк виконання позичальником його зобов'язання, направивши відповідачу за усіма відомими йому адресами проживання останнього повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу (а.с.139-141). Надавши повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу відділенню зв'язку 23 серпня 2011 року, банк зажадав сплати заборгованості за кредитним договором у повному обсязі станом на 02 вересня 2011 року, тобто змінив строк виконання зобов'язання з 17 серпня 2012 року на 02 вересня 2011 року (23 серпня 2011 року + 10 календарних днів), та одночасно пред'явив вимогу в 30-денний строк сплатити заборгованість у повному обсязі.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина четверта ст.267 ЦК України). Під час розгляду спору судом першої інстанції відповідач 17 листопада 2015 року заявив про застосування позовної давності (а.с.134-136).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина перша ст.256 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша ст.257 ЦК України), а позовна давність в один рік (спеціальна) застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст.258 ЦК України).

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки) (частина перша ст.266 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша ст.261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (частина п'ята ст.261 ЦК України).

За таких обставин, зміна строку повернення кредиту зумовило початок перебігу позовної давності, тобто банк набув право у судовому порядку до 03 вересня 2014 року (03 вересня 2011 року + 3 роки) пред'явити вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та пені.

Із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості ПАТ «Сведбанк» звернулося до суду в жовтні 2011 року в справі №2-1280/12, тобто в дотриманням загального строку позовної давності (а.с.210).

Зміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (частина перша ст.262 ЦК України).

Проте, із позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості у даній справі ТОВ «Кредитні ініціативи», новий кредитор, звернулося лише 17 квітня 2015 року, коли строк позовної давності сплинув (а.с.63).

Посилання в апеляційній скарзі на залишення позову банку про стягнення з відповідача заборгованості у справі №2-1280/12 без розгляду не змінює висновків суду першої інстанції щодо спливу строку позовної давності у даній справі, зважаючи на те, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності відповідно до приписів ст.265 ЦК України. Окрім того, ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 17 липня 2013 року, якою позовна заява ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була залишена без розгляду, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року скасована. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 01 березня 2016 року вказана справа була направлена за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» залучено до участі як правонаступник ПАТ «Сведбанк». Наразі рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року залишено без змін, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнута заборгованість за даним кредитним договором, що стало підставою для поновлення провадження у даній справі у зв'язку з тим, що судове рішення набрало законної сили.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його постановлення, а тому судові рішення, постановлені судами після 03 грудня 2015 року на висновки апеляційного суду у даній справі не впливають.

Із огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позов є обґрунтованим, але наявні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові ТОВ «Кредитні ініціативи», що й зробив суд першої інстанції, додержавшись норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції, відповідно до положень ст.375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2018 року.

Головуюча Судді: