Номер провадження: 22-ц/785/1134/18
Номер справи місцевого суду: 520/7489/16-ц
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Одеса

Справа №520/7489/16-ц

Провадження №22-ц/785/1134/18

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Калашнікової О.І. 30 травня 2017 року в м. Одеса,

встановила:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і в обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що 14.06.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 96014 ,за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 74610 грн., із сплатою 5.5 % річних за весь час користування кредитом , строком повернення кредиту до 14.06.2016 року.

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_2 умов договору кредиту , між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 96014/П.

02.12.2013 року за договором купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Астра Банк» відступив право вимоги за зазначеними договорами кредиту та поруки ПАТ «Дельта Банк».

Позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором кредиту виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 16.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 115826 грн 99 коп.

Позивач просив суд стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №96014, від 14.06.2011 року у розмірі 115826,99 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року позов ПАТ „Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (а.с. 114-116).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити (а.с.120).

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано того, що відповідачі не заперечують факт укладання договору кредиту, договору поруки, самого факту отримання коштів за кредитним договором та що їм було відомо про зміну кредитора.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив до суду.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведений факт отримання відповідачами кредиту, не надано письмових доказів щодо повідомлення боржника про зміну кредитора.

Проте , з такими висновками повністю погодитися не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 червня 2011 року ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір №96014, за умовами якого, ОСОБА_2 отримала кредитні кошти у розмірі 74610,00 грн. на споживчі потреби купівлю автомобіля, із сплатою 5,5% річних за користування кредитними коштами, на строк до 14.06.2016 року (а.с. 6-16).

В той же день на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором №96014 ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_3 уклали договір поруки № 96014/П, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань перед кредитором у повному обсязі в солідарному порядку (а.с. 17-18).

Відповідно до п. 1.4.1. договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно у розмірі 5,5% річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту.

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом згідно з п. 1.4.1. кредитного договору здійснюється щомісяця, в останній робочий день кожного місяці та в день місяця в якому був підписаний договір, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п. 2.1. договору, до моменту повернення кредиту. Позичальник оплачує проценти щомісяця, в порядку, передбаченому п.п. 2.5., 2.6. договору. У разі прострочення строку повернення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного повернення кредиту.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6 кредитного договору погашення кредиту, нарахованих процентів та комісії здійснюється позичальником щомісячно до 14 числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору в сумі 1425,00 грн..

Договір кредиту №96014 від 14.06.2011 року є чинним не оскаржений , не визнаний недійсним.

Матеріали справи не містять докази припинення поруки ОСОБА_3 за договором поруки № 96014/П від 14.06.2011 року.

Матеріали справи не містять докази звернення відповідачами до суду з заявою про застосування строку позовної давності.

ОСОБА_2 свої зобов'язання по поверненню кредиту виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 16.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 115 826,99 грн., з яких: тіло кредиту - 33 539,64 грн.; відсотки - 1 384,32 грн.; комісія - 9 147,19 грн.; пеня - 71 755,84 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості , який узгоджується з умовами договору кредиту ( а.с. 26-28).

Матеріали справи не містять, а відповідачами всупереч до вимог статті 81 ЦПК України, не надані докази у спростування заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, як на підставу відмови у задоволенні позову, помилково посилався на те, що факт отримання кредиту відповідачами не доведений оскільки в суді першої інстанції відповідачі не спростовували отримання кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачами вбачається , що ОСОБА_2 отримала кредит, сплачувала щомісячно певні кошти на погашення кредиту .

02 грудня 2013 року ПАТ «Астра Банк» і ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого у відповідності до вимог ст.512 - 519 ЦК України ПАТ «Астра Банк» відступив, а ПАТ «Дельта-Банк» прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №96014 від 14.06.2011 року.

Матеріали справи містять письмові докази щодо переуступки права вимоги / а.с. 29-33/.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не звернув уваги на вищенаведене та помилково посилався на те, що відсутні належні докази, які підтверджують, на момент переходу прав за кредитним договором на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги у банку, а потім і у цесіонарія право вимоги до відповідача, саме у тому обсязі та на умовах, які зазначені у позові.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до загального порядку зміни кредитора у зобов'язанні, визначеного ч. 2 ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Згідно п.7.7 Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року передбачено зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» надіслати кожному позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги, що стосується кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, в порядку, встановленому чинним законодавством, та надіслати кожній особі, що надає забезпечення, повідомлення про відступлення права вимоги.

Матеріали справи не містять докази направлення ПАТ «Дельта Банк» відповідачам листа - повідомлення про заміну кредитора, проте неналежне виконання ПАТ «Дельта Банк» своїх обов'язків щодо сповіщення відповідачів про заміну кредитора у зобов'язанні не звільняє відповідачів від виконання своїх зобов'язань за договором кредиту та повернення кредиту у строки , які передбачені договором кредиту.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України ,розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення .

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за договором кредиту станом на 16.06.2016 року становить у розмірі 115 826,99 грн., з яких: тіло кредиту - 33 539,64 грн.; відсотки - 1 384,32 грн.; комісія - 9 147,19 грн.; пеня - 71 755,84 грн.,що значно перевищує розмір збитків.

Колегія суддів, з врахуванням того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків , вважає можливим та необхідним зменшити розмір неустойки з 71755,18 грн. до 44071,15 грн.

Таким чином, на користь Банку з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту у розмірі 88142,3 грн.. , з яких: тіло кредиту - 33 539,64 грн.; відсотки - 1 384,32 грн.; комісія - 9 147,19 грн.; пеня - 44071,15 грн.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні позову,чим порушив права ПАТ «Дельта Банк»,які підлягають відновленню.

За таких обставин, відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_3 в рівних частках підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1737,40 грн., сплачений Банком при зверненні з позовом до суду та у розмірі 1911,14 грн. сплачений Банком при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором кредиту №96014 від 14.06.2011 року у розмірі 88142,3 грн.. , з яких: тіло кредиту - 33 539,64 грн.; відсотки - 1 384,32 грн.; комісія - 9 147,19 грн.; пеня - 44071,15 грн..

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1824 грн. 27 коп.

Стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1824 грн. 27 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.04.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова