Справа № 159/3612/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Василюк О.С.
Провадження № 22-ц/802/190/18 Категорія: 50 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Федонюк С.Ю.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_5 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обгрунтувала тим, що з 25 грудня 2003 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_6, яка з вересня 2014 року і по даний час навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ на юридичному факультеті. Термін закінчення навчання 30 червня 2018 року. Стипендію дочка не отримує.

Позивач також зазначала, що шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені. Відповідач матеріально не допомагає їй, хоча є працездатною особою. Тому вона сама несе весь тягар по утриманню повнолітньої дочки, яка навчається. Ці витрати складаються з оплати за навчання, харчування, транспортних послуг, купівлі одягу, підручників тощо.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 30 вересня 2016 року і до закінчення дитиною навчання 30 червня 2018 року, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року в даній справі позов задоволено.

Постановлено стягувати з відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29 вересня 2016 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2018 року включно.

Стягнуто з відповідача в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць в розмірі 1500 грн. допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення і ухвалити нове про відмову в позові, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та порушення норм матеріального і процесуального права.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Зеленською сільською радою Ковельського району Волинської області (а.с.5).

Згідно довідки Львівського державного університету внутрішніх справ № 1029 від 16 вересня 2016 року дочка сторін по справі - ОСОБА_6 є студенткою 3 курсу факультету № 6 (юридичного) цього навчального закладу денної форми навчання. Тривалість навчання 4 роки. Термін закінчення навчання 30 червня 2018 року. Навчання здійснюється за кошти студентки. Студентка стипендію не отримує (а.с.7). Вартість освітньої послуги за весь період навчання складає 59000,00 грн., а за один навчальний рік - 14 900 грн. (а. с. 35).

Крім того, судом встановлено, що дочка позивача та відповідача навчається у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за програмою підготовки офіцерів запасу. Вартість проходження підготовки у 2017-2018 навчальному році становить 6500 грн., що підтверджується контрактом № 1058/16 про військову підготовку громадянки ОСОБА_6 від 15 вересня 2016 року (а.с.36).

Також дочка сторін по справі - ОСОБА_6, допитана в суді першої інстанції як свідок, показала, що вона на період навчання орендує у м. Львові жиле приміщення, на що витрачає більше 1000 грн. щомісячно.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з того, що дочка сторін у даній справі потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а відповідач ОСОБА_3, як батько, може надавати таку матеріальну допомогу своїй дочці, оскільки він є працездатною особою, має нерегулярний, але стабільний дохід.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог частини 1 статті 199 Сімейного кодексу (далі - СК) України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України).

Отже, за змістом частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має не тільки повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, а й той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За таких обставин не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги відповідача про те, що з позовом про стягнення аліментів має право звертатися лише їх повнолітня дочка, яка не уповноважувала свою матір на пред'явлення таких позовних вимог.

Та обставина, що дочка сторін по справі на період свого навчання проживає не разом зі своє матір'ю, а проживає в орендованій квартирі в м. Львові не може свідчити про те, що мати повнолітньої дитини не може пред'явити позов про стягнення аліментів з тих підстав, що дочка не проживає разом з нею, оскільки проживання ОСОБА_6 в орендованій квартирі пов'язане з навчанням і носить тимчасовий характер, а встановлені судом першої інстанції обставини, що витрати з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, несе її матір, відповідачем не спростовані.

При цьому судом встановлено, що повнолітня дочка сторін по справі-ОСОБА_6 навчається, навчання здійснюється за кошти студентки, своїх особистих коштів остання не має.

Згідно договору № 20 про надання платної освітньої послуги - підготовка фахівця з напряму підготовки «Правознавство» від 18 серпня 2016 року вартість освітньої послуги у Львівському державному університеті внутрішніх справ, де навчається ОСОБА_6, за весь період навчання складає 59600,00 грн., за навчальний рік - 14900,00 грн. (а.с.35-36), а згідно з контрактом № 1058/16 від 15 вересня 2016 року вартість проходження військової підготовки ОСОБА_6 за період 2016 - 2017 рік складає 6500,00 грн. (а.с.36).

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, дочка сторін по справі на період навчання орендувала житло.

Отже, судом встановлено, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги.

Також, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про те, що відповідач може надавати таку допомогу відповідають встановленим обставинам справи.

Так, відповідач є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, має нерегулярний дохід. Згідно довідки Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції, яка була надана відповідачем суду апеляційної інстанції, останній перебував на обліку в Ковельській ОДПІ, як суб'єкт підприємницької діяльності, з 06 лютого 2003 року по 23 березня 2017 року. Відповідач також не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що в нього на утриманні перебувають інші особи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів слід змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, із 1500 грн. до 1000 грн., врахувавши при цьому, що відповідач переніс операцію опорно-рухового апарату внаслідок вогнепального поранення ліктьового суглобу на майдані Незалежності, в зв'язку з чим потребує відповідного лікування.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, слід змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року в даній справі в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2, в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2016 року і до закінчення навчання, але не пізніше 30 червня 2018 року включно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 12 листопада 2018 року.