Справа № 559/1460/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2018 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2012 року. Від шлюбу у них народилась дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Життя з відповідачем не склалось. На даний час шлюб між ними розірвання, згідно рішення суду від 03 лютого 2017 року. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, своїх обов`язків не виконує. Оскільки відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає, тому має можливість платити аліменти. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 1000 гривен, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 31 травня 2012 року у відділі ДРАЦС Сокальського районного управління юстиції Львівської області.

В шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с.3).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 03 лютого 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, після розірвання шлюбу дитину ОСОБА_3 залишено проживати з матір'ю. (а.с.7)

Згідно довідки № 2621 від 24 травня 2018 року, виданої КП "Житловик", ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 та на її утриманні знаходиться малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.6).

Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд, враховуючи положення ст.182 СК України, що відповідач є працездатним, здоровий, інших утриманців не має, вважає, що є підстави для призначення аліментів у розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Такий розмір аліментів відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на 2018 рік.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 704 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст.180-185 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 липня 2018 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 12.11.2018 року

Суддя: