Справа №305/1185/18
Провадження по справі 2/305/632/18
08.11.2018. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
за участю секретаря судового засідання Вербещука В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як представника за угодою від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття,-
ОСОБА_1, який діє, як представник за угодою від імені та в інтересах ОСОБА_2звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття.
Позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №08. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка, Маряна, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на день звернення до суду із позовною заявою, являються малолітніми особами та проживають постійно із позивачем, знаходячись на її повному утриманні та вихованні. Майнових спорів з приводу майна, яке б було спільною сумісною власністю, на час подачі позову до суду, не має, а у разі його виникнення, такий спір вирішуватиметься в окремому судовому провадженні. Сторони фактично не проживають у шлюбі вже близько шести місяців. На час подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, проживають за різними адміністративними адресами, в звязку із чим сімейні звязки між ними, фактично вже давно втрачені з підстав неоднакового підходу відповідача до вирішення сімейно-побутових питань. Основною причиною розірвання шлюбу, являється зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого, затіваються постійні сварки, непорозуміння, докори з його боку, а на зауваження щодо його безвідповідальності з приводу сімейного життя та збереження цієї сімї, останній уваги не звертає. З цих та інших обєктивних обставин вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, примирення з підстав, наведених вище, та інших субєктивних обставин, не являється можливим. Крім того, вважає, що його довірителька має повне моральне право предявити позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання спільних малолітніх дітей, виходячи із наступних правових доводів та обєктивних обставин. Фактично, з часу народження дітей, відповідач майже не переймається проблемами виховання та утримання спільних дітей, не забезпечує в повному, необхідному обсязі їх матеріально, в звязку із чим, сімя перебуває в важкому матеріальному становищі. Власного житлового будинку позивач не має, проживає у будинку своїх батьків, не має земельної ділянки, з якої б мала певний дохід. Позивачу не вистачає коштів на утримання дітей, у звязку із чим, являється актуальним питання щодо звернення до суду із відповідною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання спільних із відповідачем дітей. Відповідач постійного місця роботи не має, однак переймається сезонними заробітками, тому слід вважати, що його дохід (заробіток) є нерегулярним та мінливим. Зважаючи на відносно молодий вік відповідача, вважає, що останній має можливість, в тому числі, фінансову, для сплати на користь позивача аліментів у розмірі по 1500 (одній тисячі пятсот) гривень, оскільки він є працездатною, продуктивного віку особою, а інших утриманців, за якими б він вів догляд та/чи витрачав свої кошти, в нього не має. Оскільки позивач проживає із дітьми одна, забезпечує собі та дітям відповідні та належні умови проживання, забезпечує їх мінімальними, необхідними продуктами, в тому числі, продуктами дитячого харчування, одягом, несе з цього приводу відповідні грошові витрати, в звязку із чим вважає, що відповідач повинен та зобовязаний сплачувати щомісячно на користь позивача аліменти на утримання кожної дитини, в сумі по 1500 гривень, які можуть бути достатніми для забезпечення нормального утримання спільних з відповідачем дітей, батьком яких він являється. На підставі наведеного просив винести рішення яким шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу дошлюбне прізвище - Кузьмин. Стягнути з відповідача накористь позивача, аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши їх у твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_6 від 20.07.2018, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 20.07.2018 у справі п'ятнадцятиденний строк, відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 10.10.2018 закрито підготовче засідання. Призначено справу до судового розгляду по суті на 23 жовтня 2018 року.
Позивач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, однак 08.11.2018, представник позивача, ОСОБА_1 надав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач, ОСОБА_3, у судове засідання, повторно, не зявився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавав.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №8.
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких згідно свідоцтв про народження серії І-ФМ №260772 від 23 квітня 2013 року та серії І-ФМ №328853 від 01 вересня 2015 року записано відповідача, ОСОБА_3.
Наразі діти перебувають на утриманні матері, яка є позивачем у справі. Відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач, ОСОБА_2,ніде не працює, індивідуальною трудовою та підприємницькою діяльністю не займається, у районному центрі зайнятості на обліку не пребуває, власного житлового будинку та власної земельної ділянки не має, разом з дітьми проживає у будинку батьків. Вказані обставини підтверджуються довідками виконавчого комітету Костилівської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №1161 від 04.07.2018 та №1162 від 04.07.2018, актом обстеження матеріально-побутових умов №152 від 04.07.2018.
Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Позивач, ОСОБА_2, у позовній заяві зазначила, що миритися з чоловіком за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, ОСОБА_3, у судові засідання жодного разу не з'явився. Відзиву на позов не подавав.
Таким чином, враховуючи, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, порушує її особисті інтереси, що має істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач, ОСОБА_2, як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, виявила бажання відновити собі дошлюбне прізвище - Кузьмин.
Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.ьМінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".
На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища.
Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі.
Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, має мінливий дохід, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина у нього не має, протилежне ним не доведено, прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати в користь позивача, аліменти на утримання двох дітей, в твердій грошовій сумі, по 1500 гривень, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття з індексацією відповідно до закону.
Аліменти на утримання дитини згідно ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 05.07.2018.
В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання в частині розірвання шлюбу.
У зв'язку із задоволенням позову, у відповідності до ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, витрати за надання правничої допомоги в сумі 1500 гривень та 704,80 гривень судового збору, сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду, за позовну вимогу про розірвання шлюбу.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, ОСОБА_2 при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
В силу ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 273, 354, 355, 430 п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити.
Шлюб, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №8 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище - Кузьмин.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши їх у твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з 05 липня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2204,80 (дві тисячі двісті чотири) гривні 80 копійок, понесених судових витрат.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відомості щодо учасників справи:
Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання в частині розірвання шлюбу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Головуюча: М.О. Марусяк