Справа № 209/3373/17
Провадження № 2/209/295/18
"07" травня 2018 р. м. Камянське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Камянське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат повязаних з регламентною виплатою в порядку регресу, -
В грудні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат повязаних з регламентною виплатою в порядку регресу.
Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.05.2018 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Положеннями ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10 травня 2014 року о 04-00 годині водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», н.з.АЕ5018СХ в стані алкогольного спяніння, у м. Дніпродзержинську по Єлизаветівському шосе, порушено вимоги п.13.1, 2.9 а) ПДР України в районі повороту на вулицю Харківська не вибрав безпечну дистанцію, скоїв зіткнення з патрульним автомобілем МУ «Тойота Пріус», н.з. 04 2524, під керуванням водія інспектора ПС взводу №2 Дніпродзержинського МУ прапорщика міліції ОСОБА_2. Внаслідок ДТП, автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, потерпілі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/4407/14-п (№ 3/209/921/14) від 28.08.2014 року, яка не оскаржувалася і набрала законної сили 09.09.2014 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрито (ст.38, 247 ч.7 КУпАП) (а.с.14).
Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №209/4407/14-п (№3/209/921/14) від 17.06.2015 року, були внесені зміни до вищезазначеної постанови суду від 28.08.2014 року - вказавши вірний номер автомобіля «Тойота Пріус», н.з. 04 2524 (замість автомобіля «Тойота Пріус», н.з. 04 2606) (а.с.13).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.
Згідно відомостей центральної бази даних МТСБУ, на час скоєння ДТП, відповідач, водій ОСОБА_1, не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового полісу) (а.с.12).
Судом встановлено, що автомобіль «Тойота Пріус», н.з. державний реєстраційний номер 04 2524, 2013 року випуску, належить Автогосподарству ГУМВС України в Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії САТ495959 від 27.11.2013 року (а.с.10).
З метою отримання суми відшкодування (регламентної виплати), власник пошкодженого автомобіля, звернувся до позивача з повідомленням про ДТП від 15.05.2014 року (зареєстроване МТСБУ за вх. №5435е від 19.05.2014 року (а.с.15); з заявою на виплату відшкодування від 30.03.2015 року, зареєстроване МТСБУ за вх.№ 9418 від 03.04.2015 року (а.с.17, 18).
З матеріалів справи вбачається, що огляд пошкодженого автомобіля було проведено 18.06.2015 року, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Аношкіна, за участі оцінювача СОД ФОП ОСОБА_5, представника ТОВ «ЮА «Вікторія», власника автомобіля (а.с.28). Відповідач, який сповіщався належним чином (телеграма), з невідомих причин на огляд не зявився; заяв, повідомлень про відкладення огляду на іншу дату не надходило (а.с.30).
Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ за № 43/06/15 складеного 29.06.2015 року, оцінювачем СОД ФОП ОСОБА_5: -ринкова вартість автомобіля складає 476552,64 грн.; - коефіцієнт фізичного зносу складників складає 0,4471; - вартість відновлювального ремонту, з ПДВ складає - 452544,18 грн.; без ПДВ складає -377120,15 грн.; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, з ПДВ складає - 275702,72 грн., без ПДВ складає 229752,26 грн.(а.с.21-27).
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини відповідача.
Аналізуючи фактичні обставини та правовідносини сторін, суд при вирішенні даної справи керується наступними нормами права.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 41 п. 41.1 пп. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Аналогічні положення має п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до розяснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи результати вирішення справи, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 223, 258-265, 272, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат повязаних з регламентною виплатою в порядку регресу задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 07.05.2018 року.
Суддя Т.О. Решетник