___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-во/520/281/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження питання про внесення виправлень в рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 року у цивільній справі № 520/16936/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/16936/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

04 грудня 2018 року Київським районним судом м. Одеси постановлено рішення про задоволення позову.

12 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з заявою про внесення виправлень в рішення суду, у звязку із тим, що в рішенні відсутня інформація про дитину сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Перевіривши рішення суду у цивільній справі № 520/16936/18, суд встановив, що вступна, описова та мотивувальна частини рішення викладені у відповідності до процесуального закону.

Так, за приписами частини третьої статті 265 ЦПК України, в описовій частині рішення зазначаються: стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Позивач ОСОБА_1 при звернені до суду жодних вимог стосовно дитини не заявляла. У звязку із чим обставини, повязані із будь-якими подіями щодо дитини судом не встановлювалися та не розглядалися.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Як розяснено в п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відсутність відомостей про дитину в рішенні суду, ухваленому у цивільній справі № 520/16936/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ніяким чином не впливає на можливість реалізації цього рішення та не впливає на його правосудність.

Суд звертає увагу заявника на те, що описками є помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Суд встановив, що рішенні суду у цивільній справі № 520/16936/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу описок та арифметичних помилок не містить.

В ході розгляду заяви ОСОБА_2 про виправлення помилок суд дійшов висновку, що вимоги заявника є безпідставними.

Суд додатково звертає увагу заявника ОСОБА_2, що в разі незгоди із рішенням суду заявник, як учасника цивільної справи № 520/16936/18 має право на оскарження цього рішення в апеляційному порядку.

Про відмову у виправлені помилок в рішенні суду судом постанавлюється відповідна ухвала.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення виправлень в рішення суду у цивільній справі №520/16939/18 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.