Справа № 204/4846/18
Провадження № 2/204/1466/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Булах М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом від 23 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрованим у реєстрі за №1202, після батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 26 червня 2018 року, розбираючи папери та старі листи, що залишились від батька, позивач знайшов його заповіт, складений 23 жовтня 2017 року. На момент смерті батька, позивач не був зареєстрований з ним за однією адресою. Відповідно до тексту заповіту, батько залишив позивачу належну йому частку квартири за адресою: АДРЕСА_1. Першого робочого дня, 02 липня 2018 позивач звернувся до нотаріуса, яким було роз'яснено, що звернення із заявою про прийняття спадщини є неможливим, оскільки пропущено 6-ти місячний строк на вчинення вказаної дії, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, заслухавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з наступним.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222,ч. 1 ст. 1220,ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Крім того, за змістом вказаних статей, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 07 листопада 2015 року № 6-148цс15.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 заповів ОСОБА_1 належну йому частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 2151 (арк.с.4).

02 липня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Маєвської Марії Вікторівни із заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Маєвської Марії Вікторівни, ОСОБА_4 було повідомлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є не можливим, у зв'язку з тим, що останній не прийняв спадщину в установлений шестимісячний строк, не подав заяву до нотаріальної контори, а отже, пропустив строк для прийняття спадщини (арк.с.20).

Відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1, місце реєстрації останнього з 17.04.1997 є АДРЕСА_2.

Зазначені обставини підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні зазначив, що останні три роки, тобто з 2015 року ОСОБА_1 постійно проживає в будинку його батька за адресою: АДРЕСА_1, з дружиною та дитиною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що ОСОБА_1 є її чоловіком. Вона разом з чоловіком та дитиною постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4, вона разом з чоловіком розбирали папери покійного батька чоловіка, серед яких і знайшли заповіт на ім'я чоловіка, про який нікому не було відомо. Після цього, чоловік звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але чоловіку було відмовлено, після чого він звернувся до суду.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини через те, що він не знав про існування заповіту та знайшов його випадково у документах батька. Позивач разом з батьком не мешкав, про наявність заповіту, не знав. Тому, суд вважає, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Отже, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, однак суд задовольняє позовні вимоги частково, так як позивачем самостійно не визначено, який саме строк останній просить встановити для прийняття спадщини, а тому суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць, з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1221, 1234, 1247, 1248 ЦК України, ст.ст.12,13,259,163, 264,265, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, строком в один місяць із дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар