РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/443/18

Справа № 510/1713/17

05.11.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 вересня 2015 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Під час життя померлий ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився, а тому спадкоємство має здійснюється за законом.

Окрім позивача, спадкоємцем першої черги була її мати ОСОБА_2, яка померла 06 січня 2018 року, у звязку з чим, ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року провадження по справі було зупинено до встановлення правонаступництва.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року провадження по справі було поновлено, померлого відповідача ОСОБА_2 замінено Ренійською міською радою Одеської області, а позивачем було збільшено позовні вимоги.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, та права власності на житловий будинок 109 по вул. Соборна у м. Рені Одеської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

За час життя померла ОСОБА_2 своїм майном розпорядилася та 14 лютого 2005 року склала заповіт, який засвідчено нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори та, відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала своїй донці ОСОБА_1

Для прийняття спадщини після померлих батьків ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 21 жовтня 2017 року та 12 червня 2018 року, своїми постановами, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Надати оригінали правовстановлюючих документів позивач не має можливості, оскільки їх було втрачено.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 27 вересня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Під час життя померлий ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився, а тому спадкоємство має здійснюється за законом.

Окрім позивача, спадкоємцем першої черги була її мати ОСОБА_2, яка померла 06 січня 2018 року, у звязку з чим, ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року провадження по справі було зупинено до встановлення правонаступництва.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 18 липня 2018 року провадження по справі було поновлено, померлого відповідача ОСОБА_2 замінено Ренійською міською радою Одеської області, а позивачем було збільшено позовні вимоги.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, та права власності на житловий будинок 109 по вул. Соборна у м. Рені Одеської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

За час життя померла ОСОБА_2 своїм майном розпорядилася та 14 лютого 2005 року склала заповіт, який засвідчено нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори та, відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповідала своїй донці ОСОБА_1

Для прийняття спадщини після померлих батьків ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 21 жовтня 2017 року та 12 червня 2018 року, своїми постановами, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Надати оригінали правовстановлюючих документів позивач не має можливості, оскільки їх було втрачено.

У підтвердження своїх позовних вимоги, ОСОБА_1 надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спірне спадкове майно, спадкоємцем яких є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, у даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 62,70 кв.м, житловою площею 43,10 кв.м, підсобною площею 19,60 кв.м в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами № 109 по вул. Соборна у м. Рені Одеської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будику, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:007:0389 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова