КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1621/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року місто Київ

справа № 759/7018/16-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Величко Т.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року позивач звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила:

стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 50220, 36 коп.;

стягнути солідарно з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться на сьомому поверсі, а відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2

Вказувала, що 26 березня 2016 року вона прокинулась вночі від шуму води, на підлозі квартири була тепла вода, світло в кімнаті не включалось.

Зазначала, що згідно з Актом №1 комісією у складі керуючого ОСББ «Моноліт», охоронця будинку, мешканця квартири НОМЕР_1 та мешканця квартири НОМЕР_2 були обстежені квартири НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5 по факту заподіяння шкоди, спричиненої внаслідок залиття та встановлено, що 26 березня 2016 року залиття сталося з вини власників квартири НОМЕР_3. Причиною залиття став порив гумових шлангів ГВП і ХВП внаслідок їх зношеності. В результаті залиття були затоплені: на сьомому поверсі - квартира НОМЕР_4, на шостому поверсі - квартира НОМЕР_2, на п'ятому поверсі - квартира НОМЕР_5.

Вказувала, що в результаті залиття внутрішньої електромережі та сирості в штукатурці в її квартирі була відсутня напруга з 26 березня 2016 року по 09 квітня 2016 року, що підтверджується доповненням до Акту №1 від 26 березня 2016 року.

Посилалася на те, що 18 квітня 2016 року комісією ОСББ «Моноліт» було повторно обстежено її квартиру на предмет встановлення пошкоджень після висихання води в результаті залиття 26 березня 2016 року.

Вказувала, що згідно висновку експерта №СЕ-1201-1-743.16 від 01 грудня 2016 року розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_1, внаслідок залиття, яке сталося 26 березня 2016 року з вини власників квартири НОМЕР_3 станом на дату складення висновку становить 49102 грн.

Зазначала, що їй також було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних та моральних стражданнях, яких вона зазнала позивач у зв'язку із пошкодженням її майна та вимушених змінах у способі життя.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50220,36 матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 5254,51 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції у порушення пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 не врахував, що обстеження хоча і здійснювалось за її участю, проте Акт №1 від 26 березня 2016 року складався без неї, а тому вважати, що зафіксовані факти при обстежені були вказані достовірно, не має можливості.

Вказувала, що Акт №1 від 26 березня 2016 року складений з порушенням, оскільки окрім голови ОСББ «Моноліт» акт засвідчили своїми підписами особи, які взагалі не мають можливості об'єктивно оцінювати ситуацію, не мають відповідного досвіду роботи, кваліфікації, та спеціальних знань, які необхідні для технічної характеристики стосовно того, що саме стало причиною залиття, їх можна вважати лише свідками, які підтвердили факт наявності води в приміщенні, проте вважати, що їх думка стосовно причин залиття, є неправомірною суперечить законним нормативам.

Зазначала, що Акти обстеження квартири АДРЕСА_1 не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами неправомірних дій саме відповідача щодо пошкодження внутрішнього оздоблення квартири, тому що причини залиття були викладені в Актах за участі керуючого ОСББ «Моноліт» Никипорця П.А., який є пов'язаний родинними зв'язками з позивачем та який прямо заінтересований у завищенні розміру шкоди.

Посилалася на те, що висновком експерта № СЕ -1201-1-743.16 від 01 грудня 2016 року встановлено розмір матеріальної шкоди завданої власнику квартири АДРЕСА_1 залиттям, яке сталось 23 березня 2016 року з вини власників квартири НОМЕР_3 та складає 49102 грн. Проте, вона не отримувала повідомлення експерта про проведення обстеження квартири позивача. Крім того, при огляді та обстеженні приміщень квартири, жодним чином експертом не було встановлено, де саме протікала вода, чи протікала вона взагалі. Експерт мотивувався лише записами Актів обстеження, які були здійснено комісією, при цьому ніде не вказав дійсні площі пошкоджень лише зазначено, що виявлено дію рідини.

Зазначала, що судом не враховано, що з моменту залиття та до проведення експертного обстеження пройшло майже 8 місяців, а відтак не відомо, чи вживала позивач заходів для того, щоб при дослідженні експертом квартири було виявлено більше пошкоджень, ніж від дійсно самого залиття.

Вказувала, що в експертному дослідженні не зазначено причино-наслідкового зв'язку виявлених пошкоджень у квартирі із залиттям, яке мало місце 26 березня 2016 року.

Від представника позивача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Посилався на те, що відповідачі, заперечуючи розмір матеріальної шкоди, не надали суду альтернативного розрахунку, який би спростував докази позивача та не надали доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з вищевказаних підстав.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечували та просили рішення суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, власниками квартири НОМЕР_3 у вказаному будинку є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яким квартира належить у рівних частках.

26 березня 2016 року відбулося залиття квартири позивача.

Згідно Акту №1, складеного комісією у складі: керуючого ОСББ «Моноліт», охоронця будинку, мешканця квартири НОМЕР_1 та мешканця квартири НОМЕР_2 по факту заподіяння шкоди, спричиненої внаслідок залиття, яке відбулося 26 березня 2016 року, при обстеженні квартири АДРЕСА_2 було встановлено, що на кухні під мийкою посуду із-за зношеності стану придатності лопнули гумові шланги ГВП та ХВП. Також не були закриті шарові крани, які знаходяться на внутрішній розводці водопостачання для убезпечення на факт залиття під час відсутності мешканців або в нічний час, коли мешканця сплять. У квартирі НОМЕР_3 по напільному покриттю стояла вода від 8 до 10 см.

В результаті залиття були затоплені квартири: на сьомому поверсі - квартира НОМЕР_4, на шостому поверсі - квартира НОМЕР_2, на п'ятому поверсі - квартира НОМЕР_5.

Як вбачається з Акту №2 від 18 квітня 2016 року складеного комісією у складі: керуючого ОСББ «Моноліт», охоронця будинку, мешканця квартири НОМЕР_1 та мешканця квартири НОМЕР_2 було проведено повторне обстеження квартири АДРЕСА_2, на предмет пошкоджень після висихання в результаті затоплення, яке відбулося 26 березня 2016 року мешканцями квартири НОМЕР_3.

При обстеженні квартири НОМЕР_4 було встановлено наступні пошкодження:

Відстала штукатурка на стіні біля ванної кімнати в коридорі розміром 2,6 м на 1м.

Відклеїлись шпалери на стіні біля ванної кімнати в коридорі розміром 2,6 м в довжину.

На стелі в коридорі над дверима ванної кімнати жовта пляма розміром 0,5 м на 0,2 м.

На стелі в коридорі над дверима в спальну кімнату жовта пляма розміром 0,4 м на 0,1м.

Відклеїлись шпалери в коридорі над дверима в спальну кімнату разом зі штукатуркою розміром 1 м на 0,1м.

Жовта пляма на шпалерах в коридорі над дверима в спальну кімнату розміром 0,1 м на 0.1м.

Відклеїлись шпалери в коридорі над дверима в вітальну кімнату (зал) разом зі штукатуркою розміром 0,2 м на 0,2 м.

На стелі над коробом труб опалення в коридорі жовта пляма розміром 0,2 м на 0,2м.

Відвалився кусок від короба з гіпсокартону разом зі шпалерами розміром 0,1 м на 0,1м.

Жовта пляма на стелі над дверима в спальній кімнаті розміром 0,2 м на 0,1м.

Відклеїлись шпалери зі штукатуркою в спальній кімнаті над дверима розміром 0,2 м на 0.2м.

Жовта пляма на стелі в спальній кімнаті в правому кутку біля труб опалення розміром 0,2 м на 0,2м.

Жовта пляма на стелі в лівому кутку біля труб опалення на кухні розміром 0,2 м на 0,2м.

Пошкоджена ламінатна підлога в коридорі площею 10 м кв.

Пошкоджена ламінатна підлога в спальній кімнаті площею 13 м кв.

Пошкоджена ламінатна підлога в вітальній кімнаті (зал) площею 5,78 м кв.

Для складання кошторису та проведення ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_2 позивач звернулася до підрядної організації ТОВ «Архімед».

Згідно з договором підряду на ремонт приміщення №1 від 04 травня 2016 року та кошторисом на ремонтно-відновлювальні роботи загальна сума відновлювального ремонту склала 63511,88 грн., з яких: вартість матеріалів - 47231,80 грн., вартість робіт - 16280,08 грн.

За складання кошторису позивачем було сплачено 300 грн., що підтверджується квитанцією.

У Акті №4 від 27 травня 2016 року, складеного комісією у складі: голови правління ОСББ «Моноліт», мешканця квартири НОМЕР_6 та мешканця квартири НОМЕР_7 було зафіксовано, що із-за сирості в перекритті, в результаті якої стала довготривала мокра підлога в квартирі НОМЕР_3 в квартирі НОМЕР_4 на стелі в коридорі зліва над дверима до кухні з'явились тріщини та відшарування штукатурки розміром 0,5 м на 0,4 м.

Як вбачається з Акту №5 від 08 серпня 2016 року, складеного: головою правління ОСББ «Моноліт», мешканцем квартири НОМЕР_2 та мешканцем квартири НОМЕР_7, останніми було проведено повторне обстеження квартири НОМЕР_4 на предмет пошкоджень після висихання в результаті затоплення, яке відбулося 26 березня 2016 року мешканцями квартири НОМЕР_3 та було встановлено, що в результаті наслідків затоплення 26 березня 2016 року після висихання на міжкімнатних дверях, які встановлені з коридору в спальну кімнату із-за намокання почався відклеюватись шпон на лиштві та з'явилась деформація.

З метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_2 у місті Києві внаслідок залиття, яке сталося 26 березня 2016 року представником позивача та представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.

З висновку експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» №СЕ-1201-1-743.16 від 01 грудня 2016 року вбачається, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_2 у місті Києві внаслідок залиття, яке сталося 26 березня 2016 року з вини власників квартири АДРЕСА_2 станом на дату складення висновку становить 49102 грн.

За проведення вказаної експертизи позивачем було сплачено 4054 грн.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Так, відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Частиною 1 ст.1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідачів та розмір завданої шкоди підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: актами про залиття, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 01 грудня 2016 року №СЕ-1201-1-743.16, показами свідків.

Відповідачами не спростовано презумпцію їх вини у заподіянні шкоди майну позивача та не надано безспірних доказів того, що шкода була спричинена саме не з їх вини.

Доводи апеляційної скарги про те, що вина відповідачів у заподіянні шкоди відсутня, відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Згідно з ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, які викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У п.9 вищевказаної постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення, за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Розмір моральної (немайнової) шкоди суд першої інстанції обґрунтовано визначив з урахуванням дійсних обставин справи та правильно виходив із того, що в результаті винних дій відповідачів, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки у зв'язку із залиттям квартири вона перенесли моральні переживання та незручності.

Як вбачається з матеріалів справи, за послуги зі складання позовної заяви та підготовки документів в суд позивач сплатила TOB «Юридична фірма «ДеЛЛ» 700 грн., що підтверджується квитанцією.

Крім того, в результаті залиття внутрішньої електромережі та сирості в штукатурці в квартирі позивача була відсутня напруга з 26 березня 2016 року по 09 квітня 2016 року, що підтверджується доповненням до Акту №1 від 26 березня 2016 року. Для відновлення електропостачання позивачем було придбано автоматичний вимикач вартістю 80 грн.

А відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат, які остання понесла у зв'язку з залиттям її квартири з вини відповідачів.

Посилання апелянта на те, що вона не отримувала повідомлення експерта про проведення обстеження квартири позивача, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з висновку експерта №СЕ-1201-1-743.16 від 01 грудня 2016 року візуально-інструктальне обстеження об'єкту дослідження (квартири позивача) відбулося у присутності: позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6

Щодо доводів про те, що акти складені з порушенням пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку №4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з актів від 26 березня 2016 року, 18 квітня 2016 року, 19 травня 2016 року та 27 травня 2016 року вони за формою та змістом відповідають вимогам вказаного додатку № 4.

Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідачів, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що при складанні актів відповідач була відсутня, а тому акти є неналежними доказами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані акти складені комісією осіб, відповідають формі та змісту, передбачених законом.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними запереченням відповідача ОСОБА_1, на які вона вказувала у суді першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Встановивши, що позивач довела розмір спричиненої їй шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв'язок між спричиненою шкодою та діями (бездіяльністю) відповідачів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що завдані позивачу збитки підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, судом апеляційної інстанції при перевірці доводів апеляційної скарги не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: