справа № 382/1133/18 головуючий у суді І інстанції - Литвин Л.І.
провадження № 22-ц/824/3548/2018 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - ФінагеєвВ.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у справі за позовомАкціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просивстягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 14 березня 2011 року у розмірі 74 267 грн. 24 коп., яка складається із наступного: 1 560 грн. 27 коп. -заборгованість за кредитом; 63 915 грн. 38 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 778 грн. 86 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 512 грн. 73 коп. - штраф (процентна складова).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, щоОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміру 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, якимпозов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Позивач надав належні та допустимі докази по справі, які відповідачем не спростовані. З заяви-анкети чітко вбачається, що відповідач засвідчив свою згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що ознайомився з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а такожТарифами банку. Відповідач підтвердив, що у подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. Відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, оскільки суть договору приєднання і полягає втому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формуларях або стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Підписуючи заяву-анкету від 12 жовтня 2011 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, відповідач висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Відповідач не надав доказів того, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами, Тарифами банку або ж його було ознайомлено з іншими Умовами та правилами. Укладаючи кредитний договір, відповідач не мав сумніву щодо його розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14 березня 2011 року ОСОБА_5 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.8).

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором станом на 30 квітня2018 рокустановить74 267 грн. 24 коп., яка складається із наступного: 1 560 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 63 915 грн. 38 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 778 грн. 86 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 512 грн. 73 коп. - штраф (процентна складова)(а.с.4).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що кредитна картка видавалася відповідачу і жоден з документів не містить посилань на це. Позивач не довів факту видачі відповідачу кредитних коштів.

Апеляційний суд погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що ОСОБА_5отримавкредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та розрахунок заборгованості.

Суд першої інстанції відмовив ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову з підстав його недоведеності. Апеляційний суд погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що позичальнику було надано кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що така картка була отримана відповідачем, а також докази того, щосторони досягли згоди щодо усіх істотних умов, що є обов'язковим для укладення договору.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що відповідач засвідчив свою згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що ознайомився з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Однак, підпис відповідача на заяві-анкеті проприєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанкуне свідчить про те, що ОСОБА_5 отримав від банку платіжну картку зі встановленим на ній кредитним лімітом, а вказує виключно на його бажання отримати таку картку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 755/2720/16-ц, від 07 березня 2018 року у справі № 755/18246/15-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 441/569/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, у даній справі АТ КБ «Приватбанк» не довів факту виникнення між сторонами договірних відносин, а, відтак, відсутні підстави для врахування апеляційним судом висновків, які викладені у постановах суду касаційної інстанції, а такожУмов та Правил надання банківських послуг, на які посилається банк у позовній заяві та апеляційній скарзі.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказів, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішенняЯготинського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2018 року.

Судді: Фінагеєв В.О.

КашперськаТ.Ц.

Яворський М.А.