Житомирський апеляційний суд
Справа №2-6/2009 Головуючий у 1-й інст. Свинченко Г. Д.
Категорія 30 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №2-6/2009 за заявою Державного підприємства «Лугинське лісове господарство» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовною заявою прокурора в інтересах Державного підприємства «Лугинське лісове господарство» до ОСОБА_1, треті особи: Лугинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирські області, Богунський відділ Державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про стягнення матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області, постановлену 02 жовтня 2018 року суддею Свинченко Г.Д. у смт. Лугини,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року Державне підприємство «Лугинське лісове господарство» (далі - Підприємство) звернулося до суду із заявою, у якій просило видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-6/09 про стягнення з ОСОБА_1 20000 грн завданої майнової шкоди та поновити строк для його пред'явлення до виконання. Вимоги обґрунтовано тим, що оригінал вказаного виконавчого документа втрачений не з вини заявника і це є поважною причиною для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2018 року заяву Підприємства задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі №2-6/2009 на виконання рішення суду у цивільній справі № 2-6/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Підприємства грошових коштів у сумі 20000 грн. Поновлено стягувачу - Державному підприємству «Лугинське лісове господарство» пропущений строк пред'явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-6/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Підприємства грошових коштів у сумі 20000грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні заяви Підприємства.

На його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви Підприємства про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення його до виконання, оскільки неправильно застосував практику Європейського суду з прав людини та не врахував принципу правової визначеності. Розглядаючи заяву, суд не звернув уваги, що Підприємством не надано жодного доказу про направлення листів до Богунського відділу ДВС щодо надання інформації по виконанню виконавчого документа та не врахував можливості Підприємства отримувати самостійно з 2011 року з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень повну інформацію про стан виконання виконавчого документа. Вважає, що суд також не врахував висновків суду апеляційної інстанції, викладених у постанові від 20.06.2018, та відсутності зі сторони стягувача будь-яких заходів з метою дізнатися про стан виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до виконання Підприємство звернулося до суду у жовтні 2017 року в порядку, передбаченому ст. ст. 370, 371 ЦПК України (у редакції, яка була чинна до 15 грудня 2017 року).

Нормами розділу VI Цивільного процесуального кодексу України, який регулює процесуальне питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), у редакції, що стали діяти після 15 грудня 2017 року, статтею 433 цього Кодексу унормовано питання поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ст.433 ЦПК України).

Разом із цим, зміст підпункту 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачає, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 02 березня 2009 року в справі за позовом прокурора Лугинського району в інтересах Підприємства до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди в порядку регресу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Підприємства 20000 грн заподіяної майнової шкоди (а.с.92 т. 1). Рішення набрало законної сили 12 березня 2009 року.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Підприємства 20000грн виданий Лугинським районним судом Житомирської області 27 березня 2009 року (а.с.119 т. 1). У виконавчому документі зазначений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 12 березня 2012 року (відповідно до змісту ст.21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа, останні пред'являлися до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили).

Спочатку виконання проводилося за місцем роботи боржника. Після звільнення ОСОБА_1 з Підприємства, 19 лютого 2010 року державним виконавцем Лугинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, тобто до примусового виконання стягувачем виконавчий лист був пред'явлений у строк. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 14 травня 2010 року з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист був направлений за належністю до Богунського відділу ДВС міста Житомира ГТУЮ у Житомирській області, оскільки ОСОБА_1 не працював, ліквідного майна на праві приватної власності не мав та інших доходів, окрім пенсії по інвалідності, не отримував.

Як вбачається із листа начальника Богунського відділу ДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області від 27 вересня 2018 року № 55828/21/7.21-30 (а.с. 2 т. 2) державним виконавцем даного відділу 09 лютого 2010 року відповідно до п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, копію якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено до ДП «Лугинське лісове господарство».

28 травня 2010 року до Богунського відділу ДВС з ДП «Лугинське лісове господарство» надійшов вищезазначений виконавчий лист для повторного пред'явлення виконавчого листа.

28 травня 2010 року державним виконавцем даного відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження.

Проте, 22 березня 2011 року державним виконавцем відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з поверненням виконавчого документу за вимогою стягувача.

Встановити подальший хід виконання зазначеного виконавчого провадження суду не представилось можливим у зв'язку з тим, що виконавче провадження за інформацією виконавчої служби було знищене згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень щодо знищення № 1 від 23.01.2015. Крім того, Богунський відділ ДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області, повідомив про відсутність доказів направлення виконавчого листа стягувачу у зв'язку із тим, що термін зберігання журналів реєстрації вихідної кореспонденції становить 3 роки.

Станом на 27 вересня 2018 року вищевказаний документ повторно на виконання до відділу не надходив.

Матеріали цивільної справи не містять вимоги стягувача або суду повернути виконавчий лист.

Крім того, судом оглянуто журнал вхідної кореспонденції ДП «Лугинське лісове господарство» за 2011 рік, відповідно до якого відмітки про надходження від Богунського відділу ДВС постанови про закінчення даного виконавчого провадження відсутні.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що оригінал виконавчого листа № 2-6/2009 від 27 березня 2009 року було втрачено, що є підставою для видачі його дубліката, а неповідомлення Богунським відділом ДВС сторін виконавчого провадження про прийняте у їхній справі рішення - закінчення виконавчого провадження, є підставою для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Встановлення чинним законодавством строків звернення до суду має на меті забезпечення передбачуваності для сторін (в тому числі - відповідача) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена стороною дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені. Тобто, встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій чи бездіяльності.

На підтвердження того, що стягувачем вживалися заходи, щоб дізнатися про стан виконавчого провадження, ДП «Лугинське лісове господарство» надало копії листів на адресу Богунського відділу ДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області № 288 від 01.03.2013, № 618 від 21.05.2014, № 1918 від 12.11.2015, № 814 від 16.06.2016 та пояснило, що відповідей на свої звернення, крім останнього від виконавчої служби не отримувало (а.с. 151-154 т. 1).

Разом з тим, враховуючи період часу від завершення виконавчого провадження (22.03.2011) до звернення із заявою до суду (31.10.2017), який становить понад шість років, вважати, що стягувач у розумні інтервали часу вживав заходів, щоб дізнатися про стан виконавчого провадження не можна. Крім того, стягувач не був позбавлений можливості оскаржити бездіяльність державної виконавчої служби щодо ненадання відповідей на його звернення та невиконання протягом тривалого часу виконавчого документу, відрядити свого працівника для з'ясування даних обставин та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, доказів направлення таких листів Підприємство не надало та судом не встановлено.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви Підприємства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2018 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову Державному підприємству «Лугинське лісове господарство» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 17 грудня 2018 року.