Справа № 369/8578/17
Провадження №4-с/369/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018 року м.Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України ( в редакції статті, що діяла на момент звернення) звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Свої вимоги мотивував тим, що постановою старшого державного виконавця Долженко Д.О. Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14 червня 2017 року відкрито виконавче провадження №54131623 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованості в розмірі 197 365,32 грн. Виконавчий документ видано 17 травня 2017 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 197 365, 32 грн. Про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо лише 02 серпня 2017 року з Єдиного реєстру боржників. 04 серпня 2017 року він звернувся до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження, яку обгрунтував тим, що рішення суду від 01 лютого 2017 року виконано добровільно у повному обсязі. Проте державний виконавець Києво-Святошинськгго районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовляється виносити постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із не проведенням оплати виконавчого збору у розмірі 19 736,53 грн. Вважає, що відповідні дії державного виконавця є протиправними, оскільки ним не було проведено жодних фактичних дійпо стягненню, поверненню грошових коштів з нього на користь Державної іпотечної установи на виконання виконавчого листа №759/13192/15-ц виданого 17.05.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованості у розмірі 197 365/32 грн, що передбачено ч.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. У відповідь на заяву про закінчення виконавчого провадження ним було отримано лист державного виконавця про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що не надано підтвердження сплати боргу ( оригінал квитанції про сплату), виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В ході розгляду справи скаржником було подано додаткові пояснення по суті скарги. Також зазначив, що рішенням Апеляційного суду Київської області скасовано заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з нього на користь Державної іпотечної установи заборгованість за іпотечним договором в розмірі 196 383,41 грн та судові витрати в розмірі 981,91 грн. Оскільки рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року було скасовано, відкрите виконавче провадження №54131623 підлягає закінченню.

Тому заявник просив суд визнати неправомірною бездіяльність Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №54131623 у звязку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; зобовязати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54131623 у звязку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити вимоги скарги.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явивсь, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суд про причини не явки не повідомив.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження"неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на об'єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 17 травня 2017 року Києво-Святошинськимм районним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованості за іпотечним договором в розмірі 197 383,41 грн, а саме: основна сума боргу 177 777,60 грн, нараховані відсотки 11 756,14 грн, пеня прострочення сплати кредитних коштів 1 222,41 грн, інфляційні втрати 5627,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи по 981,91 грн з кожного витрат по сплаті судового збору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 13 червня 2017 року до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся представник Державної іпотечної установи із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №759/13192/15-ц та відкриття виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 14 червня 2017 року відкрито виконавче провадження №54131623 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованості в розмірі 197 365,32 грн.

Також, у постанові державним виконавцем зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції статті, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів виконавчого провадження №54131623 вбачається, що 14 червня 2017 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 направлено сторонам виконавчого провадження копії постанов про відкриття виконавчого провадження за вих. №9041 ОСОБА_1, Державній іпотечній установі.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження заявником, ОСОБА_1 постанови старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 14 червня 2017 року про відкриття виконавчого. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що державним виконавцем правомірно вчинені дії щодо примусового виконання виконавчого листа №759/13192/15-ц виданого 17 травня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за іпотечним договором у розмірі 196 383,41 грн.

04 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 з клопотанням про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», посилаючись на те, що він фактично виконав рішення суду. До вказаного клопотання ОСОБА_1 долучив копії квитанцій про сплату заборгованості за іпотечним договором на користь Державної іпотечної установи на суму 139 000,00 грн від 21 липня 2017 року, на суму 59 347, 23 грн від 24 липня 2017 року.

Листом за вих. №14055 від 09 серпня 2017 року начальника відділу Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_1, що для повного фактичного виконання рішення суду державним виконавцем відділу здійснювались заходи щодо встановлення майнового стану боржника. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» з боржника стягується виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, а саме виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Також, повідомлено, що підстав для закінчення виконавчого провадження немає, у звязку із тим, що боржником не надано підтвердження сплати боргу (оригінал квитанції про сплату), виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

У відповідності до приписів частини 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

26 грудня 2017 року заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». З вказаної постанови вбачається, що відповідно до заяви стягувача борг сплачено у повному обсязі.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій,які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Окрім того, згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» право закінчувати виконавче провадження надано саме державному виконавцю, тому суд не має права зобов`язувати державного виконавця Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області приймати процесуальне рішення у вигляді постанови про закінчення виконавчого провадження.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність обставин щодо визнання бездіяльності державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо невинесення постави про закінчення виконавчого провадження, оскільки останнім вчинялись дії з примусового виконання виконавчого документу (виконавчого листа) № 759/13192/15-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 17 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за іпотечним договором у розмірі 196 383,41 грн на користь Державної іпотечної установи, та станом момент розгляду скарги в суді державним виконавцем прийнята постанова від 26.12.2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» про закінченняі відповідного виконавчого провадження, у звязку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", п.п. 2,4,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження", п.18 Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального Кодексу України , суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, субєкт оскарження: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.