Справа № 357/3611/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 585 - розірвати.

В обґрунтування позову вказував, що з 25.08.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Останнім часом їх шлюб існує лише формально, причиною розпаду сім`ї стало відчуження одним від одного, яке виникло на підставі різних поглядів на сімейне життя, розбіжностей в характері, які не дають можливість зберегти сім`ю. Крім того, вже більше пяти років не проживають разом, що повязано з тим, що вони не бажають продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет, тому вважає примирення між ними неможливе.

13.04.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

23.04.2018 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в поданій 23.04.2018 року до суду заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 25.08.2001 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 585.

Від спільного життя подружжя мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352,40 грн. сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, буд. 86, паспорт: АМ425295 виданий 31.03.2003 року) до ОСОБА_2 (адреса: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема, буд. 86, паспорт: СО 923064 виданий 05.04.2002 року) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 25.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 585 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352,40 грн. сплачено ним судового збору згідно квитанції № 3699133 від 06.04.2018 року про сплату 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя ОСОБА_6