Справа № 185/3879/18
Провадження № 2/185/2571/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання - Кривозуб А.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням -
16.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме квартирою № 60 в будинку 547 по вул. Дніпровська м. Павлоград Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову він зазначив, що прописав за місцем свого мешкання гр. ОСОБА_3, та її дітей: гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. 25 листопада 2014 року був укладений шлюб між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_7. Спільних дітей у позивача та гр. ОСОБА_7 немає. 23 березня 2018 року шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_7 не проживає разом з позивачем з квітня 2017 року, та виїхала у невідомому напрямку для постійного проживання, проте він не знає куди саме. Діти ОСОБА_7 жодного дня в спірній квартирі не проживали. Він має намір продати свою квартиру та переїхати на постійне місце проживання до іншого міста. Під час огляду квартири, всі покупці запитують про кількість зареєстрованих осіб в квартирі. Всі потенційні покупці відмовляються придбати квартиру в якій зареєстровані відповідачі. Своєю незгодою знятись з реєстрації місця проживання в добровільному порядку, відповідачі порушують законне право позивача вільно розпоряджатись власним нерухомим майном. Зазначає про те, що особистих речей дітей ОСОБА_7 ні коли не було в спірній квартири, жоден з них не приймає участі в оплаті по рахунках за комунальні послуги. Позивач доклав всіх можливих зусиль для того, щоб знайти спосіб вирішити це питання в досудовому порядку проте, всі спроби виявились марними. Впродовж більше ніж рік Позивач немає можливості продати власну нерухомість. Своїми діями Відповідачі порушують законні права та інтереси Позивача. Не погоджуючись добровільно знятись з реєстрації місця проживання в належній Позивачу квартирі, Відповідачі, змушують Позивача в судовому порядку захищати свої права. Між сторонами не укладався договір найму житла, фактичного вселення дітей ОСОБА_7 в спірну квартиру не було. Квартира має статус особистої приватної власності позивача.
Позивач та його представник в судовому засіданні просили суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі не подали письмові відзиви на позов.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, та підтверджує той факт, що більше року гр. ОСОБА_7 та її діти не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією нотаріально завіреного договору дарування квартири від 23.06.2000 року(а.с.13). Відповідач гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у шлюбних відносинах з позивачем з 25 листопада 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.8), а тобто відповідно до норм Сімейного кодексу України була членом сімї позивача. Також судом встановлено, що шлюб між позивачем та гр. ОСОБА_3 був розірваний 23 березня 2018 року, що підтверджується копією рішення суду від 23.03.2018 року(а.с.12).
Відповідачі: гр. ОСОБА_3, та її діти: гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується довідками ГУ ДМС(а.с.28-31), та копією довідки про реєстрацію та склад сімї(а.с.7), та відповідач гр. ОСОБА_3 приблизно з квітня 2017 року не проживає за вищезазначеною адресою, а її діти відповідачі гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 взагалі не проживали за вищезазначеною адресою, що є більше 12 місяців, що підтверджується копією акту голови ОСББ про не проживання(а.с.11), та показами свідка гр. ОСОБА_8 даними в судовому засіданні.
Однак, добровільно відповідачі не бажають знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, договору оренди чи найму житла з позивачем не укладали, особистих речей в ній не мають, комунальні послуги не сплачують.
Таким чином, відповідно до ст.ст. 163,71 ЖК України та ст. 405 ЦК України, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач не заявляв позовної вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат на свою користь, то суд приходить до висновку, що судові витрати потрібно покласти на позивача.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме квартирою № 60 в будинку 547 по вул. Дніпровська м. Павлоград Дніпропетровської області.
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Суддя: ОСОБА_9