Справа №521/4853/18
Провадження №4-с/521/77/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із скаргою на постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 16.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами.

В обґрунтування вищенаведених вимог у скарзі зазначено про те, що 25.04.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист № 2-6684/08, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на користь його неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 570,00 гривень, починаючи з 08.09.2008 року й до досягнення повноліття доньки, тобто до 11 березня 2024 року.

Вказаний виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (ВП 53850598).

16 лютого 2018 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

16 лютого 2018 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

З вказаними винесеними постановами державного виконавця заявник (боржник) не згоден, вважає, що вони суперечить вимогам закону, порушують його конституційні права тому змушений звернутися до суду.

Заявник у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд скарги. Проте, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, доводи скарги підтримала та просила задовольнити.

Представник Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд скарги належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду не надавав.

Дослідивши скаргу, наявні матеріали, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 25.04.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист № 2-6684/08, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на користь його неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 570,00 гривень, починаючи з 08.09.2008 року й до досягнення повноліття доньки, тобто до 11 березня 2024 року.

Вказаний виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (ВП 53850598).

16 лютого 2018 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

16 лютого 2018 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

У відповідності з п.1,2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Пунктом 1 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Так, заявник працює водієм вантажного автомобіля та характер його роботи, безпосередньо, пов'язаний з поїздками, він має виїжджати за межі території України для здійснення своїх професійних обовязків. Даних про наявність у нього інших спеціальностей та іншого джерела доходу немає.

Таким чином, вищевказана професія є для заявника (боржника) основним законним джерелом засобів для існування і встановлення заявнику (боржнику) тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами та обмеження у праві виїзду позбавляє його такого джерела засобів для існування, у звязку з чим не може бути до нього застосовано.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково. Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Так, до матеріалів справи долучені копії квитанцій, згідно яких, заявник сплачує аліменти. Тобто, заявник не ухиляється від виконання, покладеного на нього зобовязання.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема: верховенства права, законності, справедливості.

Виходячи з викладеного скарга заявника, на думку суду, підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами - задовольнити.

Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 16.02.2018 року відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортними засобами від 16.02.2018 року відносно боржника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д. Коблова