Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання батьківства ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати його батьком дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 відомості про ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України,

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою ОСОБА_3 він познайомився ще у 2012 році, вони зустрічалися, між ними тривалий час були близькі стосунки, які не припинялись і після реєстрації шлюбу останньої. У 2015 році стосунки припинилися. У жовтні 2017 року позивач зустрівся з ОСОБА_3, яка була разом з дитиною. Подивившись на дитину він помітив схожість із собою. Тоді ж відповідачка зізналась, що біологічним батьком дитини являється позивач, що заміж вона вийшла на зло йому. Для остаточної впевненості, що являється батьком дитини, позивач вирішив разом з ОСОБА_3 провести аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення свого біологічного батьківства відносно дитини ОСОБА_5. У квітні 2018 року, після остаточного визначення батьківства ОСОБА_3, яка на той час розірвала шлюб з ОСОБА_4, повідомила його про висновок експертизи генетичної ідентифікації, відповідно до якого встановлено його батьківство відносно ОСОБА_5.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов, з підстав, викладених у позовній заяві. Надала суду нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2 від 04.10.2017 року, про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в підтвердження позовних вимог, викладених у позовній заяві про визнання батьківства, поданої ним до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заявляє, що визнає себе біологічним батьком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, матір»ю якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 Також представник позивача повідомила, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2017 року, ОСОБА_6 розірвала шлюб з ОСОБА_5 і змінила прізвище на дошлюбне -ОСОБА_3.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла нотаріально посвідчена заява про визнання позовних вимог, викладених ОСОБА_2, в позовній заяві про визнання батьківства. Відповідач визнає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 є біологічним батьком її малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області 15.09.2015 року, матір»ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6, а батьком ОСОБА_4.

Позивач оспорює батьківство ОСОБА_5 відносно малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що познайомився з ОСОБА_3 у 2012 році і з того часу по 2015 рік вони зустрічалися, між ними були близькі стосунки, які не припинялись і після реєстрації шлюбу ОСОБА_6.

За результатами експертного заключення на предмет встановлення біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 № MGT 1712 від 30.11.17 року, біологічне батьківство ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_5 не може бути виключене. Вірогідність батьківства в даному випадку складає 99.9999%

Згідно нотаріально засвідченої заяви від 25.10.2018 року ОСОБА_3 (до розірвання шлюбу ОСОБА_5, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.17 року по справі № 308/6020/17) повністю розуміючи значення своїх дій, визнає ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 біологічним батьком своєї малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Цією ж заявою позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання батьківства ОСОБА_3 визнає.

Згідно нотаріально засвідченої заяви від 04.10.2017 ОСОБА_2, перебуваючи при здоровому розумі, повністю розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примусу як фізичного так і морального визнає себе біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої є ОСОБА_6.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв'язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов'язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства .

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення, зміни чи включення до актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_7 оспорив своє батьківство відносно малолітньої ОСОБА_5 та дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується батьківство ОСОБА_7 відносно малолітньої ОСОБА_5, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 129, 138 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити з актового запису № 142 про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини.

Внести відомості до актового запису № 142 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя О.А. Придачук