Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/1524/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Рижого О.А.,

за участю секретаря - Мороз Ю.М.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 "Рівнеобленерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача "ОСОБА_7 ПМК-81", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 міська рада про визнання права власності за набувальною давністю на займане житлове приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на житло за набувальною давністю. В обґрунтування позову вказує, що 21.11.1995 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який 27.03.2008 р. було розірвано. Від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачка зазначає, що в період з 1983 р. по 2007 р. ОСОБА_2 працював на Рівненському обласному підприємстві електромереж і маючи статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та за відсутності власного житла, відповідно до постанови адміністрації і профкому Рівненського обласного підприємства електромереж від 21.08.1991 року "Про розподіл службових квартир в м. Сарни", йому була виділена двокімнатна квартири по вул. Технічна буд. 11 кв.100. ОСОБА_1 вказує, що в даній квартирі ОСОБА_2 був зареєстрований з 1992 р., а вона з 1996 р. В 2009 р. житловий будинок по вул. Технічна,11, м. Сарни був переданий на баланс КП "Житлосервіс". Документи, а саме ордер на квартиру та договір найму були втрачені. При зверненні до комунального підприємства, з метою укладення договору найму на квартиру №100 по вул. Технічна м. Сарни було відмовлено на підставі відсутності ордера на житло та попереднього договору найму. Крім того, позивачка зазначає, що жодних відомостей про те, що дана квартира є службовою немає, хоча з постанови адміністрації і профкому Рівненського обласного підприємства електромереж від 21.08.1991 "Про розподіл службової квартири в м. Сарни" квартира в м. Сарни по вул. Технічна,11 №100, була виділена як службова. В зв'язку з вищенаведеним, позивачка звернулася до суду з даним позовом, оскільки іншим шляхом реалізувати своє право на вказане житло вона не може за відсутності пакету документів до органу приватизації ОСОБА_7 міської ради.

19.06.2018 р. ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області було відкрито провадження у даній справі та підготовче судове засідання було призначено на 05.07.2018 р.

25.07.2018 р. до Сарненського районного суду Рівненської області через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_2 про закриття провадження у даній справі так як вважає, що ОСОБА_1 не скористалась правом на оскарження рішення по справі №572/2607/17 р., відповідно до якого у визнанні за нею права власності на 1/3 частину квартири №100 в м. Сарни по вул. Технічна,11, Рівненської області було відмовлено.

27.07.2018 р. до Сарненського районного суду Рівненської області надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 в якому він вказує, що позовні вимоги не визнає з тих підстав, що при розгляді справи Сарненським районним судом Рівненської області №572/2607/17 за його позовом та за позовом його доньки ОСОБА_5 до ОСОБА_7 міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_8 акціонерне товариство "ОСОБА_7 ПМК-81", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 "Рівнеобленерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житлове приміщення за набувальною давністю, ОСОБА_1 не заявляла самостійних вимог на предмет спору, а саме на зазначену частину вказаної квартири. Також з даного відзиву вбачається, що ОСОБА_2 не вважає себе та ОСОБА_5 належними відповідачами у даній справі, так як 1/3 частина вказаної квартири не належить їм, а являється комунальною власністю територіальної громади м. Сарни, а тому зазначає, що відповідачем у справі має бути ОСОБА_7 міська рада Рівненської області. ОСОБА_9 також звертає увагу суду на те, що додані до позову довідки ОСОБА_1 датовані 2017 р. та містять застарілу інформацію, посилаючись на довідку, видану директором КП РОБТІ ОСОБА_10 №9629 від 18.09.2017 р., з якої вбачається, що право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано. ОСОБА_2 вважає, що позивачка намагається не добросовісно заволодіти вказаним житловим приміщенням у спосіб, що суперечить закону.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 05.09.2018 р. у справі було залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 "Рівнеобленерго" та ОСОБА_8 акціонерне товариство "ОСОБА_7 ПМК-81".

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 01.10.2018 р. у справі було залучено третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 міську раду.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 01.10.2018 р. підготовче судове засідання у даній справі було закрито. Справу призначено до судового розгляду на 17.10.2018 р.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених в позові підстав, просила суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте з"явилася його представник ОСОБА_11, яка позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала з підстав зазначених у відзиві. Просила суд в позові позивачці відмовити.

Представник ОСОБА_7 міської ради в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила суд в позові їй відмовити.

Представник ОСОБА_6 "Рівнеобленерго" ОСОБА_12 в судове засідання не з"явилася, проте через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати у її відсутність.

Представник ПАТ"Сарненське ПМК-81" в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача, представника відповідача, представників третіх осіб, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що в період з 1983 р. по 2007 р. ОСОБА_2 працював в Рівненському обласному підприємстві електромереж. В зв"язку з наявним статусом учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та відсутності власного житла йому згідно Постанови адміністрації і профкому Рівненського обласного підприємства електромереж від 21.08.1991 р. "Про розподіл службової квартири в м. Сарни" було виділено двокімнатну квартиру по вул. Технічна буд. 11 кв.100.

Позивачка вказує, що вона є колишньою дружиною Відповідача, проте жодного доказу про реєстрацію шлюбу, або про його розірвання, зважаючи на те, що у неї прізвище ОСОБА_1, а у нього ОСОБА_2, суду не надала. Будь-які докази того, що вказані особи перебували у шлюбі в матеріалах справи відсутні. Крім того, з відзиву відповідача ОСОБА_2 судом встановлено, та не заперечувалось сторонами при розгляді справи, що на момент отримання вищевказаної квартири, у нього була інша сім"я.

Відповідно до копії технічного паспорта, виданого 20.06.1991 р., долученої позивачкою до позову вбачається, що власником квартири, розташованої за адресою м. Сарни вул. Технічна,11/100, Рівненської області, являється територіальна громада м. Сарни в особі ОСОБА_7 міської ради. Проте, з долучених до матеріалів справи копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 05.04.2018 р. №119768332 1/3 частина на праві спільної часткової власності вказаної квартири належить ОСОБА_2 та № 119767905 1/3 частина на праві спільної часткової власності вказаної квартири належить ОСОБА_5 А тому копія технічного паспорту, долучена до матеріалів справи не є належним доказом у справі, так як містить невірну інформацію.

Крім того, Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 17.01.2018 р. було визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/3 частині на квартиру, розташовану за адресою м. Сарни вул. Технічна,11/100, Рівненської області.

В позові про визнання 1/3 частини на квартиру, розташовану за адресою м. Сарни вул. Технічна,11/100, Рівненської області за ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав що у суду не було доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися до суду з даним позовом в інтересах ОСОБА_1, так як з її пояснень в судовому засіданні було встановлено, що їй не було відомо про даний позов і вона не розуміє чому потрібно було звертатися з даним позовом до суду.

Суд також визнає неналежними доказами у справі копії довідок, долучених до матеріалів справи ОСОБА_1 №9629 від 18.09.2017 р., видану директором КП РОБТІ ОСОБА_10, оскільки відомості в ній не відповідають відомостям зазначеним в витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 05.04.2018 р. та суперечать Рішенню Сарненського районного суду Рівненської області від 17.01.2018 р., яке набрало законної сили та довідки №287 від 28.09.2017 р., виданої заступником начальника КП "Житлосервіс" ОСОБА_13, оскільки вказані довідки були видані не ОСОБА_1, а ОСОБА_9 Крім того, у суду не було можливості дослідити оригінали даних довідок за їх відсутності.

Згідно довідки про склад сім"ї, виданої ОСОБА_1 03.05.2018 р. в квартирі в м. Сарни по вул. Технічна,11/100 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Будь-яких інших доказів в підтримання позову позивачем надано не було.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. ОСОБА_6 власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном, як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Таким чином, умовами виникнення права власності за давністю володіння є: добросовісність, відкритість, безперервність, тривалість володіння.

При цьому добросовісність володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, отже встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом 10 років.

Для набуття права власності на нерухоме майно перебігу строку набувальної давності не достатньо. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Набувальна давність застосовується до випадків безтитульного володіння чужим майном.

Виходячи з положень ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає таке визначення права комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Позивач стверджує, що вона, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 більше 10 років безперервно володіють вказаним житлом, а тому вважає, що набула право власності на 1/3 його частину, так як за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вже зареєстровано право спільної часткової власності по 1/3 частині даної квартири.

До того ж згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ОСОБА_6 приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. ОСОБА_6 приватної власності є непорушним.

Разом з тим суд вважає необхідним зазначити, що із поданих суду документів неможливо визначити статус спірної квартири.

Відповідно до Постанови адміністрації і профкому Рівненського обласного підприємства електромереж від 21.08.1991 р. "Про розподіл службової квартири в м. Сарни" ОСОБА_2 було виділено двокімнатну квартиру по вул. Технічна буд. 11 кв.100, із чого витікає, що відповідач ОСОБА_2 отримав спірну квартиру у зв'язку з трудовими відносинами.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всі досліджені матеріали підтверджують, що позивач не має доказових фактів, на підставі яких пред'явлено позов, бо не довів наявність суб'єктивного права, за захистом якого він звернувся, не довів, що воно дійсно порушено, не надав доказів, що підтверджують позов.

Згідно з правилами ст. 344 ЦК України для набуття права власності на майно за набувальною давністю необхідно щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013 року за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Оскільки позивач вказує, що була вселена у вказане житлове приміщення, як в службове, то на даний випадок не поширюються ст. 344 ЦК України, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3,12,328,335,344,388 ЦК України Пунктом, "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013 року, ст.ст. 13,81,263,265 ЦПК, суд -,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 "Рівнеобленерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача "ОСОБА_7 ПМК-81", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 міська рада про визнання права власності за набувальною давністю на займане житлове приміщення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Сарненський районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2018 р.

Суддя Рижий О.А.