справа № 208/3635/17
№ провадження 2/208/539/18
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

Секретар судового засідання - Стомаченко О.В.,

Позивач - ОСОБА_1,

Відповідач - ОСОБА_2,

Третьої особи - Орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про позбавлення батьківських прав»,

позивач представлений - особисто та за участі представника ОСОБА_3 (довіреність від 01.10.2015 року № 1591, довіреність від 13.09.2018 року № 1381);

відповідач представлена - особисто та за участі представника ОСОБА_4 (доручення від 12.02.2018 року, довіреність від 23.02.2018 року),

3- я особа представлена - представником Михайловою Ж.М. (довіреність № 9-06/4 від 03.01.2018 року),

Суд, -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2017 року ОСОБА_1 подав до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву, заявив позовні вимоги до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району міста Кам'янське Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав», якими просив: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позиція позивача: що він з ОСОБА_2 05.08.1995 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №559. Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 24.03.2006 року за актовим записом №187.

Після народження дитини, у ОСОБА_2 різко змінився психоемоційний стан, вона почала поводити себе незрозуміло, нерозсудливо та дуже дивно, перебувала у стані постійної емоціональної напруженості. Згодом почала уходити з дому не зазначаючи куди та поверталася інколи через сутки, двоє. Мати відповідача неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявою про встановлення місцезнаходження ОСОБА_2.

Відповідачка неодноразово поверталася додому у стані алкогольного сп'яніння, почала пиячити. З приводу такої поведінки в сім'ї постійно виникали конфлікти, свідком яких була малолітня дитина ОСОБА_7. Весь час малолітня дівчинка перебувала із батьком ОСОБА_1, який за нею піклувався. Всі питання щодо виховання та утримання дитини взяв на себе без участі та підтримки з боку відповідачки.

ОСОБА_2 неодноразово знаходилася на лікуванні від алкогольної залежності у КЗ «ДМЛ № 1» «ДОР», а також прийняла курс лікування гіпнозом по методу лікаря Довженка А.Р. від алкоголізму, але жодних результатів не надало.

Починаючи з початку 2015 року, відповідачка почала проживати окремо, жодного разу не з'являлася, взагалі не спілкувалася з дитиною та чоловіком не бачила їх, жодного з покладених законом обов'язків матері не виконувала, не те що не піклувалася про дочку, а взагалі навіть не цікавилася її життям, здоров'ям, вихованням, розвитком.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідачка особисто зазначила, що її психологічний та матеріальний стан не дозволяє їй належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

За таких обставин позивач подав позов до Заводського районного суду «про розлучення та встановлення місця проживання малолітньої дитини з батьком» та «про стягнення аліментів».

16 березня 2016 року за Рішенням суду шлюб було розірвано, та визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.

Після розлучення відповідачка продовжує пиячити, ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, вона взагалі не спілкується і не бачиться з дитиною, навіть не цікавиться її здоров'ям, розвитком, не приймає участі в матеріальному її утриманні, не виконує Рішення суду щодо сплати аліментів, жодної виплати з дня винесення Рішення суду не здійснює, що підтверджується Довідками Заводського Відділу державної виконавчої служби про заборгованість по сплаті аліментів.

Малолітня ОСОБА_7 знаходиться на повному утриманні та вихованні батька, проживає з ним вдвох за адресою: АДРЕСА_2, який забезпечує дитину всім необхідним, зокрема: одягом та взуттям, продуктами харчування, сприяє її всебічному розвитку, навчанню. Виховує її в любові та злагоді, привчає до здорового способу життя, порядності, людяності, приділяє велику увагу освіті доньки.

ОСОБА_7 навчається у КЗ «Спеціалізована школа з поглибленим вивченням іноземних мов І ступеня - колегіум № 16 м. Кам'янське», також ходить на заняття з вивчення англійської мови до школи «Ексклюзив».

ОСОБА_1 має постійне місце роботи, працює на двох роботах: в ТОВ «ІНФО-КОМ» на посаді технічного директора та в ТОВ «ПРОФ ІТ» на посаді директора, отримує заробітну плату в розмірі 6000,00 гривень щомісячно, має позитивні відгуки за місцем роботи, дуже любить свою дитину і бажає піклуватися про неї, виховувати, надавати всебічний духовний та моральний розвиток.

Позиція відповідача: відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що вона не оспорює що в силу подій які відбулися в її житті, вона не виконувала свої батьківські обов'язки відносно її малолітньої дитини доньки ОСОБА_7, але вона завжди її любила та бажала їй найкращого. Вона не оспорює що з підстав зловживання спиртними напоями вона проходила лікування. На теперішній час вона не має офіційного місця роботи, але намагається працевлаштуватися. Вона дійсно має заборгованість за аліментними платежами, але не працювала так як не мала змоги ні знайти роботи, ні за станом здоров'я її шукати. 09.10.2018 року з боку відповідача подано відзив на позов, в особі представника відповідача ОСОБА_4 (а.с. 87-89), згідно до якого відповідач зазначив на непогодження з позицією позивача та просили у задоволенні позову відмовити, так як обґрунтованої позиції позивачем не доведено. Доказів які б визначали підстави для такого рішення, як позбавлення батьківських прав не наведено. Позивач має більше забезпечення ніж відповідачка, а тому дитина прихильна саме до нього. Крім того, саме позивач відвід відповідачку проживати до її матері. Відповідачка бажає спілкуватися та піклуватися дитиною, але від незалежних від неї причин такого не відбувається.

Позиція 3-ої особи - Орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, 12.10.2017 року надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34-35). В судовому засіданні дана позиція була підтримана представником Михайловою Ж.М., яка зазначила, що за заявою відповідачки ОСОБА_2 розглядалося питання про перегляд наданого висновку, але позиція матері та надані нею пояснення лише підтвердили раніше наданий висновок, та підстав для його зміни не було виявлено.

Позиція малолітньої дитини - ОСОБА_7: при спогадах про мати вона завжди її пригадує у стані алкогольного сп'яніння, з пляшками, лежачою на підлозі. Що мати ховала спиртне у її іграшках. Вона побоюється такого спілкування з нею, і не бажає з нею спілкуватися. Батько піклується нею. Мати ніде не працює, живе окремо і не піклується нею. З боку батька жодних перешкод у спілкування з матір'ю не чиниться, це її самостійне рішення. Вона не бажає що б мати мала відносно неї батьківські права.

Свідок позивача - ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є хрещеною матір'ю ОСОБА_7, яка проживає разом з батьком, який з самого народження дитини піклувався нею, забезпечуючи її матеріально, та вирішуючи всі питання з її життям та вихованням. Мати не займалася дитиною, зловживала спиртними напоями. Вона спілкувалася з ОСОБА_7 щодо налагодження стосунків між нею та її матір'ю , але дитина не бажає такого спілкування, не хоче взагалі бачити матір.

Процесуальні рішення:

05.07.2017 року ОСОБА_1 подав до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву, заявив позовні вимоги до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району міста Кам'янське Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав», якими просив: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.08.2017 року відкрито провадження по справі (а.с. 23).

12.10.2017 року Органом опіки та піклування Адміністрацією Заводського району Кам'янської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34-35).

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України провадження по цивільній справі продовжено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.01.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті.

09.10.2018 року з боку відповідача подано відзив на позов, в особі представника відповідача ОСОБА_4 (а.с. 87-89), згідно до якого відповідач зазначив на непогодження з позицією позивача та просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухав сторони, малолітню дитину, свідка сторони позивача, повно і всебічно з'ясував обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив в судовому засіданні докази надані сторонами, суд приходить до наступного:

З 05.08.1995 року сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 559 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_1, народилася донька ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про народження виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 187 (а.с. 8).

З травня 2015 року сторони припинили спільне проживання, що підтверджено сторонами, актом про не проживання № 736 від 01.06.2015 року (а.с. 10).

З травня 2015 року малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилася з батьком, з яким проживає і на час вирішення спору судом, що підтверджено сторонами та довідкою з місця проживання (а.с. 16).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.11.2015 року (а.с. 14), стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке не виконується відповідачкою, в зв'язку із чим мається заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 15, 63-66).

Згідно до висновку органу Опіки та піклування адміністрації Заводського району від 19.02.2016 року (а.с. 11), при розгляду цього питання була присутня мати дитини ОСОБА_2, яка підтвердила що в силу її психологічного стану, вона не може піклуватися дитиною та виконувати свої батьківські обов'язки належним чином, а тому є доцільним що б донька залишилася з батьком. За результатами розгляду цього питання, було встановлено, що мати дитини не цікавиться її життям, не піклується дитиною, не забезпечує її, та надано висновок про доцільність в інтересах дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначення її місця проживання разом з батьком - ОСОБА_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2016 року (а.с. 12), розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та визначено місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком - ОСОБА_1.

Дитина - ОСОБА_7, є ученицею Комунального закладу «Спеціалізованої школи з поглибленим вивченням іноземних мов І ступеня - колегіум № 16 м. Кам'янське», та згідно до висновку практичного психолога зазначено, що в дитини викликає тривожність та хвилювання материнська тема, що стало причиною заміни заходів у 4-му класі до дня матері та 8 березня, на теперішній час її психологічний стан став налагоджуватися. Впливу батька на сприйняття дитиною матері в негативній формі не встановлено. Дитина виховується батьком у любові та повазі (а.с. 18).

Позивач ОСОБА_1 має постійне місце роботи та позитивну характеристику за місцем праці (а.с. 19-20).

Органом опіки та піклування Адміністрацією Заводського району Кам'янської міської ради надано висновок від 12.10.2017 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34-35).

За заявою ОСОБА_2 про перегляд висновків Органу опіки та піклування, 14.02.2018 року були запрошені заявниця та батько дитини ОСОБА_1, під час засідання комісії підстав для зміни раніше наданого висновку не знайдено (а.с. 67).

Норми права:

Ст. 51 Конституції України:

Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Конвенції про права дитини, ратифікована Постановою ВР № 789-12 від 27.02.1991 року:

Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування (п. 1 ст. 7 Конвенції);

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (п. 1 ст. 9 Конвенції).

Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю (п. 1 ст. 12 Конвенції).

3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства (п. 2 ст. 12 Конвенції).

Сімейний Кодекс України:

Згідно до ч. 1 ст. 150 СК України - Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Ч. 2 ст. 150 СК України - Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3 ст. 150 СК України).

Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 4 ст. 150 СК України).

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України).

Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батькам, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ч. 6 ст. 150 СК України).

Ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання -, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Враховуючи встановлені фактичні обставини по справі, думку дитини - малолітньої ОСОБА_7, докази надані стороною позивача, висновки органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, щодо ухилення матері дитини ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, як необхідних та для забезпечення інтересів дитини.

Щодо позиції відповідача про бажання ОСОБА_2 брати участь у житті дитини та її вихованні, суд враховує процесуальну поведінку відповідача під час судового розгляду, яка не зважаючи на надання стороні відповідача можливості прибути до суду (оголошення перерви під час судових засідань 06.03.2018 року, 10.07.2018 року, 09.10.2018 року), та надати підтвердження своїм намірам, використати наданий судом час для врегулювання та налагодження стосунків з дитиною, відповідачем жодного доказу на підтвердження своєї позиції не надано та до суду ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщена, стосунків з дитиною не налагодила, в засідання не прибувала та поважності своєї неявки не підтвердила.

Щодо понесених сторонами судових витрат, то з боку позивача при зверненні із позовом сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень, що підтверджено квитанцією (а.с. 1), а тому зазначені витрати, згідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись вимогами ст.ст. 164, 165, 166, ст. 180, ч.3, ст. 181, 191 СК України, ст.ст. ст. ст. 130-131, 247 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про позбавлення батьківських прав», - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2:

640 (шістсот сорок) гривню 00 копійок, у відшкодування понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, в порядку передбаченому ст. 352, 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_2.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої: АДРЕСА_3.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 листопада 2018 року.

Суддя Івченко Т. П.