КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа №761/36262/16-ц

провадження № 22-ц/824/1080/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року /суддя Волошин В.О./

у справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський іпотечний центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7, публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулася з позовом до відповідача ТОВ «Київський іпотечний центр», з вимогами витребувати у відповідача на свою користь нежитлове приміщення, загальною площею 190,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 1 а.с. 214/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що звернення стягнення на предмет іпотеки та проведена реєстраційна дія незаконні, оскільки рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2016 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.08.2016 р. визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Чуловського В.А. від 25.10.2015 р. таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з відсутністю безспірної заборгованості боржника. Також встановлено, що письмову вимогу про усунення порушень банком позичальнику не надіслано. Крім того, 20.07.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було внесено відомості до ЄРДР, 04.08.2016 р. нежилі приміщення з 1-14 групи приміщень 79 а в літері А, загальною площею 190, 6 кв.м. по АДРЕСА_1 визнано речовими доказами, доступ будь-яких осіб до приміщень заборонено. В рамках розслідування кримінальної справи також встановлено відсутність вимоги про усунення порушень основного зобов'язання за вх. № КНО-44.4.2/97 від 15.01.2016 р., а отже у ПАТ «ПУМБ» не виникало право власності на нежитлові приміщення, а також і права на укладення договору купівлі-продажу від 07.10.2016 р. з ТОВ «Київський іпотечний центр». Таким чином, правочин є нікчемним, а спірне майно перебуває у чужому незаконному володінні.

ТОВ «Київський іпотечний центр» звернулося з відзивом на апеляційну скаргу, стверджуючи про безпідставність її доводів. Зазначало про те, що реєстраційні дії щодо права власності на спірні приміщення, на підставі виконавчого напису нотаріуса не проводилися. Підставою для задоволення вимог іпотекодержателя був Іпотечний договір, а отже доводи апелянта про те, що визнання рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню має наслідком незаконність реєстраційних дій права власності на спірні приміщення є помилковим.

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулося з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказувало на те, що апеляційна скарга обґрунтована підставами, які не були предметом розгляду судом першої інстанції. Зокрема, позов обґрунтовано незаконністю проведеної реєстрації права власності на предмет іпотеки, оскільки рішенням суду виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Також зазначало про те, що для проведення державної реєстрації права власності на спірні приміщення, виконавчий напис нотаріуса не подавався, підставою для реєстрації було застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, а саме п. п. 4.2, 4.7 Іпотечного договору. Не доведено також позивачем і підстави для визнання договору купівлі-продажу від 07.10.2016 р. нікчемним.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. ліквідовано Апеляційний суд м. Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходились у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційний судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який з'явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 16 вересня 2008 р. між позивачкою ОСОБА_6 та третьою особою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. в реєстрі за №10408, з додатковими угодами до нього: договір про внесення змін та доповнень № 6814022/20110802 від 02 серпня 2011р., договір про внесення змін та доповнень №6814022/2 від 05 липня 2012р., відповідно до якого позивачкою було передано в іпотеку наступне майно: нежилі приміщення з №1 по №14 (групи приміщень №79А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. /т. 1 а.с. 11-15/

25 жовтня 2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на підставі звернення ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» був вчинений виконавчий напис №14587 щодо звернення стягнення з ОСОБА_7 у сумі 6105835,27 грн. /т. 1 а.с. 23/

04 липня 2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: нежилі приміщення з №1 по №14 (групи приміщень №79А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2016р. по цивільній справі № 758/13715/15-ц, позов ОСОБА_7 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 25 жовтня 2015р., зареєстрований в реєстрі за № 14587, щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором, на загальну суму у розмірі 6105835,27 грн. /т. 1 а.с. 28-32/

04 липня 2016 р. представником ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки, при цьому зазначеним представником не було подано серед переліку документів державному реєстратору виконавчий напис, вчинений 25 жовтня 2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на підставі звернення третьої особи ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» за реєстровим №14587 щодо звернення стягнення з ОСОБА_7 у сумі 6105835,27 грн.

Також судом встановлено, що 07 жовтня 2016р. між третьою особою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу, відповідно до якого третя особа передала у приватну власність відповідача нежилі приміщення з №1 по №14 (групи приміщень №79А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач прийняв ці приміщення та сплатив за них обумовлену грошову суму. /т. 1 а.с. 79-82/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 1 ст. 387 ЦК України про те, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним; п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України про те. що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом; ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою КМУ від 25 грудня 2015р. №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Встановивши, що твердження сторони позивача, про те, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за третьою особою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» відбулась на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 р. по цивільній справі № 758/13715/15-ц є помилковим, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, про незаконність реєстраційної дії, проведеної на підставі

виконавчого напису приватного нотаріуса ЧуловськогоВ.А. від 25.10.2015 р., колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки підставою для реєстрації права власності на нежитлові приміщення з №1 по №14 (групи приміщень №79А) (в літ. А) загальною площею 190,60 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, є іпотечне застереження у Договорі іпотеки, яке в судовому порядку скасовано не було.

Доводи апеляційної скарги про не надіслання позичальником вимоги про усунення порушень, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до п. 4.4 Договору іпотеки від 16.09.2008 р., відсутність такої вимоги не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені ст. 12 ЗУ «Про іпотеку». Не надіслання такої вимоги, відповідно до договору, не встановлює недійсності подальшої реєстраційної дії права власності на майно.

Доводи апеляційної скарги про досудове розслідування кримінального правопорушення та визнання речовими доказами нежилих приміщень з 1-14 групи приміщень 79 а в літері А, загальною площею 190, 6 кв.м. по АДРЕСА_1, колегією суддів також на приймаються, оскільки досудове розслідування триває, вирок суду у кримінальному провадженні відсутній. Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долученої до позову від 07.10.2016 р. та від 01.08.2018 р., долученої апелянтом до апеляційної скарги, така інформація відсутня, а єдиною підставою для витребування нежитлових приміщень у позові зазначено незаконність реєстраційних дій - виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: