Справа № 216/314/17
Номер провадження 2/216/396/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у забезпеченні позову

02.04.2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист патентного права, виплату компенсації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа.

02.04.2018 року представник позивача ОСОБА_3 надав через канцелярію суду клопотання, в якому, посилаючись на необхідність вжиття заходів з метою уникнення складнощів чи неможливості виконання рішення, просив суд отримати з державного реєстру речових прав на майно витяг стосовно права власності ОСОБА_2 на квартири за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2; накласти у якості забезпечення позову судову заборону на розпорядження вказаним майном.

Відповідно до ст.153 ЦПК України суд залежно від обставин справи, пояснень сторін та доказів може призначити розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін, або розглянути заяву без явки сторін, тому суд вважає, що відсутність учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Ознайомившись з вищевказаним клопотанням щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують принцип непорушності права власності.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У клопотанні про забезпечення позову представник позивача не навів конкретних доказів, чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим, судом встановлена відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з метою недопущення порушення прав відповідача, у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Також, щодо вимоги про витребування з державного реєстру речових прав на майно витягу стосовно права власності ОСОБА_2 на квартири за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2, суд звертає увагу представника позивача на те, що ним було порушено процесуальний порядок звернення до суду з даною вимогою, оскільки діючим ЦПК України не передбачено можливості вирішення питання про витребування доказів під час розгляду заяви про забезпечення позову. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви в частині витребування доказів представнику позивача також слід відмовити.

Крім того, суд вважає за потрібне розяснити представнику позивача, що питання витребування доказів, повинно вирішуватися у порядку передбаченому ст. 84 ЦПК України, і у випадку наявності труднощів з отриманням певних доказів, він має право звернутися до суду з відповідним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист патентного права, виплату компенсації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ст.355 ЦПК України, протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Онопченко