Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 711/6201/17-ц

провадження № 61-10053св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - гаражно-будівельний кооператив «Сирена»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року у складі судді Шиповича В. В. та постанову апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Храпка В. Д., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» (далі - ГБК «Сирена»), у якому просив зобов'язати відкрити банківський рахунок та надати інформацію про його реквізити.

Позовна заява мотивована тим, що з липня 2014 року він є членом ГБК «Сирена». Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» та пункту 6.2 Статуту кооперативу ним було подано заяву про вступ до членів кооперативу та сплачено вступний внесок.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29 липня 2014 року стягнуто з ГБК «Сирена» на користь Черкаської міської ради заборгованість у розмірі 226 783 грн 78 коп та судові витрати у розмірі 4 535,67 грн.

Зазначає, що в калькуляцію розміру членського внеску за 2015 рік правлінням кооперативу було закладено погашення вказаної заборгованості, внаслідок чого внесок становив 880 грн, а у 2016 році його розмір зменшений до 640 грн.

Проте станом на липень 2017 року відповідач не погасив заборгованість перед Черкаською міською радою, сплачені внески не були направлені головою правління на погашення заборгованості.

Вважає, що голова правління ухиляється від відкриття банківського рахунку, мотивуючи своє рішення нерентабельністю та високими витратами на банківське обслуговування, що є прямим порушенням норм Закону України «Про кооперацію» та Статуту ГБК «Сирена», а також позбавляє членів кооперативу права вибору способу оплати членських внесків, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що здійснення ГБК «Сирена» своєї діяльності без відкриття рахунку в банку не суперечить вимогам чинного законодавства України. Загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) мають вирішити у який спосіб за допомогою членських внесків формувати майно кооперативу, - шляхом внесення готівки в касу кооперативу або зарахування на рахунок в банку.Рішення щодо недоцільності відкриття банківського рахунку, які прийняті правлінням та зборами уповноважених ГБК «Сирена» і оформлені протоколами від 29 травня 2014 року № 23 та від 07 лютого 2015 року № 1, не скасовані та не визнані незаконними.

У лютому 2018 року ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутність у ГБК «Сирена» банківського рахунку є порушенням Закону України «Про національний банк України», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та вимог Статуту ГБК «Сирена». Відповідач не має такого орану управління як загальні збори уповноважених членів кооперативу, а тому посилання судів на рішення зборів уповноважених ГБК «Сирена» є безпідставним. Дій для погашення існуючої заборгованості кооперативу перед Черкаською міською радою, головою правління не вчинено, що свідчить про зловживання довірою членів ГБК.

У травні 2018 року ГБК «Сирена» подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що ГБК «Сирена» зареєстрований 17 березня 1999року як обслуговуючий кооператив, кількість членів кооперативу 870, вид діяльності - комплексне обслуговування об'єктів.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера від 24 лютого 2014 року, 23 листопада 2015 року та від 18 серпня 2016 року ОСОБА_5 сплачувались членські внески в наступних розмірах за 2014 рік - 440 грн, за 2015 рік - 880 грн, за 2016 рік - 640 грн.

Відповідно до пункту 3.4 Статуту ГБК «Сирена» кооператив діє на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності за рахунок членських, щорічних та цільових внесків і не передбачає одержання прибутку. Управління кооперативом здійснюється на основі самоврядування, відкритості, участі його членів у вирішенні питань діяльності кооперативу (пункт 8.1). Вищим органом управління кооперативом є загальні збори (збори уповноважених) членів кооперативу (пункт 8.2). Кооператив використовує наявні фінансові ресурси за власним розсудом без обмежень, незалежно від джерел (пункт 14.3).

29 травня 2014 року на засіданні правління ГБК «Сирена» заслухано голову кооперативу Середенко В. І. щодо вирішення питання про відкриття кооперативом банківського рахунку та одноголосно прийнято рішення рахунок в банку не відкривати і винести таке питання на загальні збори кооперативу. Рішення оформлено протоколом засідання правління ГБК «Сирена» від 29 травня 2014 року № 23.

Відповідно до протоколу загальних зборів уповноважених членів ГБК «Сирена» від 07 лютого 2015 року № 1 на зборах розглянуто пропозицію відкрити ГБК «Сирена» рахунок в банку. Результати голосування за вказану пропозицію наступні: «за» - 1, «проти» - 83.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 2 Закону України «Про кооперацію» членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання.

Забороняється втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у фінансово-господарську та іншу діяльність кооперативних організацій, крім випадків, прямо передбачених законом (частина шоста статті 37 Закону України «Про кооперацію»).

Встановивши фактичні обставини справи, суди дійшли правильного висновку про те, що здійснення ГБК «Сирена» своєї діяльності без відкриття рахунку у банку не суперечить вимогам законодавства України та статуту кооперативу, а належить до внутрішньої діяльності кооперативу та має вирішуватися органами його управління.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат