Справа №752/2846/18
Провадження № 2/752/3449/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.11.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

позивача ОСОБА_2,,

представника позивача ОСОБА_3

представників відповідача Прокопенка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про визнання незаконним та скасування наказу Генерального директора № 78-о від 03.03.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює контролером квитків сектору контролю відділу внутрішньої безпеки Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника.

03.03.2017 р. наказом Генерального директора Заповідника Михайлини Л.П. № 78-о йому було оголошено догану за неналежне виконання посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку.

В наказі зазначено, що порушення трудової дисципліни проявилось у відсутності позивача 03.02.2017 р. на робочому місці «Південна брама» протягом 45 хв. з 11.30 год. до 12.15 год.

Із зазначеними обставинами позивач не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи. В цей день він працював в парі з іншим контролером квитків ОСОБА_6 На кожному посту, як правило, знаходиться по 2 контролери, які міняють один одного кожні 30 хвилин, а тому для контролерів відсутній чітко встановлений час для обідньої перерви. В час коли був складений акт він як раз знаходився на перерві і перебував в їдальні, про що попередив іншого контролера, який змінив його на посту. Повернувшись він застав на робочому місці заступника начальника відділу внутрішньої безпеки ОСОБА_7, завідувача сектору контролю відділу внутрішньої безпеки ОСОБА_8, старшого контролера сектору контролю відділу внутрішньої безпеки ОСОБА_9 Вони звинуватили його у довгій відсутності на робочому місці та склали акт.

Позивач зазначає, що не порушував Правил внутрішнього трудового розпорядку, а видання зазначеного наказу є результатом упередженого ставлення до нього і виданий для подальшого його звільнення за порушення трудової дисципліни.

Крім того, позивач в обґрунтування позову зазначає, що при накладенні дисциплінарного стягнення відповідачем не були дотримані вимоги ст. 149 КЗпП України, в зв»язку з чим він підлягає скасуванню.

В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на те, що будь-яких порушень внутрішнього трудового розпорядку позивачем вчинено не було, а керівництвом Заповідника не створені належні умови праці для контролерів і не встановлений чіткий час для можливості відпочинку, що є порушенням трудового законодавства. Також представник позивача зазначив, що відповідачем не дотримані положення ст.149 КЗпП України при виданні оскаржуваного наказу, не врахована тяжкість проступку, наслідки, попередня робота позивача.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, в зв»язку з його необґрунтованістю і недоведеністю, зазначаючи на те, що позивач систематично порушує Правила внутрішнього трудового розпорядку, якими встановлено тривалість робочого дня та години перерви. Позивач не дотримується посадової інструкції контролера квитків, якою передбачено заборону залишати робоче місце без дозволу безпосереднього керівництва. Посилання позивача на те, що для контролерів встановлений окремий графі перебування на посту по 30 хв, представник відповідача вважає безпідставними, оскільки окремий порядок роботи в Заповіднику для контролерів-касирів не встановлювався. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що до позивача вже застосовувались дисциплінарні стягнення в 2011, 2016, 2018 рр.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді контролера квитків сектору контролю відділу внутрішньої безпеки Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, які є додатком до Колективного договору, вони є обов»язковими для виконання всіма працівниками Заповідника.

Згідно з розділом 5 Правил для працівників Заповідника встановлюється п»ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Тривалість робочого часу становить 40 годин на тиждень. Початок і закінчення роботи працівників заповідника та перерви для відпочинку і харчування встановлюються в наступні часи: початок робочого дня о 9.00 год, закінчення робочого дня о 18.00 год, перерва на обід - 13.00 -.13.45 год.

Для працівників відділу внутрішньої безпеки встановлюється інший режим роботи відповідно до графіків роботи працівників, що складаються керівниками відповідних структурних підрозділів та щомісячно, після погодження із Профспілками, подаються на затвердження Генеральному директору, заступникам Генерального директора.

Працівникам Заповідника надається обідня перерва, яка не включається в робочий час, і повинна надаватись через чотири години після початку роботи.

У разі порушення трудової дисципліни працівником Заповідника, тобто невиконання або незадовільне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов»язків, недотримання цих Правил тягне за собою застосування заходів дисциплінарного стягнення, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п.2.11 Посадової інструкції контролера квитків сектору контролю відділу внутрішньої безпеки, під час перебування на робочому місці Контролеру квитків забороняється залишати під будь-яким приводом робоче місце без дозволу безпосереднього керівника.

03.03.2017 р. Генеральним директором Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника видано наказ № 78-о, відповідно до якого ОСОБА_2 оголошено догану за не виконання абзацу першого пункту 2.11 розділу 2 Інструкції, що проявилось у відсутності 03.02.2017 р. на робочому місці «Південна брама») протягом 45 хвилин.

Підставою для видання зазначеного наказу стала службова записка начальника відділу внутрішньої безпеки Киби Ю.В. від 16.02.2017 р. № 22-09, акт про відсутність на робочому місці контролера квитків сектору контролю відділу внутрішньої безпеки ОСОБА_2 від 03.02.2017 р., акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_2 від 28.02.2017 р., акт про відсутність на роботі від 19.12.2016 р., акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_2 щодо відсутності на робочому місці без поважних причин 19.12.2016 р., акт про запізнення на роботу від 23.12.2016 р., акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_2 щодо відсутності на робочому місці без поважних причин 23.12.2016 р., акт про відсутність на роботі ОСОБА_2 від 30.12.2016 р., акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_2 щодо відсутності на робочому місці без поважних причин 30.12.2016 р.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В силу положень ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Законом встановлено строки і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги зазначених норм щодо порядку накладення дисциплінарного стягнення, оскільки наказ про оголошення догани позивачу видано протягом місяця з моменту виявлення порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, зазначений наказ підписаний уповноваженою особою, від позивача відбирались відповідні пояснення, однак, він відмовився їх надавати, про що складено відповідний акт і позивач в ході розгляду справи підтвердив зазначені обставини щодо його відмови від надання пояснень, при обранні виду стягнення врахована попередня робота ОСОБА_2, наявність у нього інших порушень Правил внутрішнього трудового розпорядку і застосовано мінімальний вид стягнення у вигляді догани.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що протягом лютого 2017 р. для працівників сектору контролю відділу внутрішньої безпеки був встановлений інший графік роботи ніж встановлений Правилами внутрішнього трудового розпорядку, а тому його посилання на зазначені обставини суд вважає безпідставними.

Також в порушення вимог ст. 82 ЦПК України позивачем не надано доказів того, що про час своєї відсутності на робочому місці 03.02.2017 р. з 11.30 до 12.15 він попередив безпосереднього керівника.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу, в зв»язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя