Рішення

Іменем України

24 квітня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/83/18>

провадження № 2/578/126/18

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі Банк/ в особі представника за довіреністю ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Суть питання

У лютому 2018 року Банк через свого представника за довіреністю від 31 серпня 2017 року №8514-К-Н-О /ас 36/ ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 12107,73 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1762 грн.

На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.08.2014 відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконав, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 31 жовтня 2017 року становить загальною сумою 12107,73 грн, з якої: 302987 грн - заборгованість за кредитом; 7852,11 грн по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 552,75 грн - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена.

Позиції учасників справи

В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, згідно поданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, надала суду відзив на позовну заяву, згідно якого посилалась на необґрунтованість розрахунку заборгованості, у тому числі на відсутність правових підстав стягнення штрафів, та порушила питання про застосування строку позовної давності.

/ас 40, 55-56/

Встановлені обставини та мотиви Суду

Суд встановив, що 07 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Додані банком до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ОСОБА_2 не підписані.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку предявлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обовязковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, памятки, довідки про умови кредитування.

ОСОБА_2 підписала лише анкету-заяву. Доказів про підписання відповідачем памятки клієнта, довідки про умови кредитування чи витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком не надано.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31 жовтня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитом на загальну суму 12107,73 грн, з якої 302,87 грн - заборгованість за кредитом; 7852,11 грн по процентам, 2900,00 грн заборгованість за пенею та комісією, а також 1052,75 грн по судових штрафах.

/ас 7/

Згідно положень статей 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України далі- ЦК/за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами першою та другою статті 638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина друга статті 207 ЦК передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 13 ЦПК в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 81, 84 ЦПК, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобовязання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобовязань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана ОСОБА_2 не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, а представлені Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані ОСОБА_2, не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами.

Також слід зазначити, що незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, на що посилається у позові ПАТ КБ «ПриватБанк», ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору є відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16.

У зв'язку з викладеним та відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК відповідач зобов'язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем був зроблений 28.04.2015 на суму 40,78 грн. Отже розмір процентів за користування кредитом за період з 07 серпня 2014 року по 31 жовтня 2017 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача виходячи із суми тіла кредиту в розмірі 302,87 грн, облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період - становить 179,46 грн, що розраховується наступним чином:

За період :

з 07.08.2014 по 12.11.2014 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 98) 10,16 грн;

з 13.11.2014 по 05.02.2015 (ставка НБУ 14%, кількість днів 85) 9,87 грн;

з 06.02.2015 по 03.03.2015 (ставка НБУ 19,5%, кількість днів 26) 4,20 грн;

з 04.03.2015 по 27.08.2015 (ставка НБУ 30%, кількість днів 177) 44,06 грн;

з 28.08.2015 по 24.09.2015 (ставка НБУ 27%, кількість днів 28) 6,27 грн;

з 25.09.2015 по 21.04.2016 (ставка НБУ 225%, кількість днів 210) 38,33 грн;

з 22.04.2016 по 26.05.2016 (ставка НБУ 19%, кількість днів 35) 5,51 грн;

з 27.05.2016 по 23.06.2016 (ставка НБУ 18%, кількість днів 28) 4,18 грн;

з 24.06.2016 по 28.07.2016 (ставка НБУ 16,5%, кількість днів 35) 4,79 грн;

з 29.07.2016 по 15.09.2016 (ставка НБУ 15,5%, кількість днів 49) 6,30 грн;

з 16.09.2016 по 27.10.2016 (ставка НБУ 15%, кількість днів 42) 5,22 грн;

з 28.10.2016 по 13.04.2017 (ставка НБУ 14%, кількість днів 168) 19,51 грн;

з 14.04.2017 по 25.05.2017 (ставка НБУ 13%, кількість днів 42) 4,53 грн;

з 26.05.2017 по 26.10.2017 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 154) 15,97 грн;

з 27.10.2017 по 31.10.2017 (ставка НБУ 13,5%, кількість днів 5) 0,56 грн.

Вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900 грн, зі штрафів: (фіксована та процентна складові) у розмірі у розмірі 500 грн та 552,75 грн, відповідно, задоволенню не підлягають, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було.

Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд, знаходить позов таким, що підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 482 грн 33 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.08.2014, яка складається з: 302,87 грн - заборгованість за кредитом; 179,46 грн по процентам за користування кредитом. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК судом не встановлено.

У судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 порушено питання про застосування строку позовної давності /відзив на позовну заяву ас 60-62/.

У Постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка є обовязковою для всіх судів України, відповідно до статті 360-7 ЦПК України йдеться зокрема, про наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК).

Як передбачено частиною пятою статті 261 ЦК, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Крім того, норми частин першої, третьої статті 264 ЦК встановлюють, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховуються.

Аналіз наведених норм права щодо переривання перебігу позовної давності дає підстави стверджувати, що вчинення боржником дій, що свідчать про визнання ним свого боргу, вважаються такими, що переривають перебіг позовної давності лише у випадку вчинення боржником або уповноваженою ним особою активних дій з виконання зобов'язання, зокрема, часткова сплата боржником основного боргу та/або сум санкцій.

Однак, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 через касу здійснила останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором саме 28 квітня 2015 року в сумі 40,78 грн, що свідчить про визнання нею свого боргу за кредитом, тому перебіг позовної давності перервався і почався заново, то відповідно з 28 квітня 2015 року утворилась прострочена заборгованість та кредит остаточно був прострочений і в подальшому кошти на картку не надходили, тому вимога про застосування позовної давності є необґрунтованою і не підставною до задоволення.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК України, згідно до Закону України Про судовий збір, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 70 грн 13 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог / 3,98 % від 1762 грн/.

Керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 482 грн 33 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.08.2014, яка складається з: 302,87 грн - заборгованість за кредитом; 179,46 грн по процентам за користування кредитом, а також 70, 13 грн судових витрат, а усього 552 / пятсот пятдесят дві / гривні 46 коп.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення 2900 грн заборгованості за пенею та комісією, 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 829,11 грн - штрафу (процентної складової) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.І. Косар