У х в а л а

Іменем України

26 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 127/7249/17-ц

провадження № 61-5215 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2017 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця (далі - КЕВ

м. Вінниця) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків.

Позовна заява мотивована тим, на виконання Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції у Вінницькій області на II квартал

2013 року, на підставі направлення на проведення ревізії від 23 травня

2013 року №583, виданого начальником зазначеної інспекції, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з

1 лютого 2012 року по 1 червня 2013 року.

Під час проведення зазначеної ревізії було встановлено порушення, бухгалтером ОСОБА_4 вимоги частини сьомої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпунктів 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року за №88, абзац 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України

від 9 березня 1995 року №167 «Про питання оплати праці окремих категорій працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил та інших військових формувань України», через включення доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника невірно визначено посадовий оклад, що призвело до зайвого нарахування надбавки за підтримання постійної бойової готовності окремим працівникам на загальну суму 7 627 грн 74 коп. та єдиного внеску у розмірі 4 346 грн 74 коп.

На підставі викладеного, КЕВ м. Вінниця просило стягнути з ОСОБА_4 на їх користь майнову шкоду у розмірі 11 974 грн 48 коп., заподіяну при виконанні нею трудових обов'язків.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді

Бойка В. М. від 26 жовтня 2017 року у задоволенні позову КЕВ м. Вінниця відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів:

Берегового О. Ю., Денишенко Т. О., Матківської М. В. від 14 грудня 2017 року апеляційну скаргу КЕВ м. Вінниця залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2017 року залишено без змін.

У квітні 2018 року КЕВ м. Вінниця подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нову постанову про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно відбитку штампу на поштовому конверті подана 7 березня 2018 року.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 325 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

У прохальній частині касаційної скарги заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на поважність причин пропуску, надавши відповідна докази.

В обґрунтування підстав поновлення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки касаційну скаргу на адресу суду ними було направлено вчасно, але ухвалою Верховного Суду від 1 лютого

2018 рокуїї було повернуто, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Зазначив, що на даний час перестали існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження КЕВ м. Вінниця пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Згідно із пунктом 2 статті 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть: керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.

Частиною третьою статті 233 КЗпП України встановлено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Як роз'яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову КЕВ м. Вінниця, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, а також правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року (№ 6-1263цс15), обґрунтовано виходив із того, що невірне нарахування доплати за підтримання постійної бойової готовності працівникам було встановлено позивачем

1 серпня 2013 року, а із позовними вимогами він звернувся до суду лише

4 квітня 2017 року, а тому пропустив річний строк.

Посилання касаційної скарги на те що, лише у жовтні 2015 року було проведено службове розслідування, під час якого КЕВ м. Вінниця було встановлено винного працівника є безпідставні, оскільки днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Крім того, жодних перешкод провести таке службове розслідування раніше позивач не надав.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись статтею 325 ЦПК України (2004 року), пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити квартирно-експлуатаційному відділу м. Вінниця строк на касаційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 26 жовтня 2017 року та ухвали апеляційного суду Вінницької області

від 14 грудня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк