"12" жовтня 2018 р. Справа № 363/1500/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа: садівниче товариство «Каскад», виконавчий комітет Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, Вишгородська районна державна адміністрація в Київській області про визнання права власності на незавершений будівництвом садовий будинок та належними йому господарськими будівлями і спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Через канцелярію суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом оголошення заборони відповідачу користування земельною ділянкою, що знаходиться на території Садового товариства «Каскад», АДРЕСА_1, та збудованим на ній будинком, з належними йому господарськими будівлями і спорудами, опечатавши приміщення будинку. Обґрунтовуючи свою заяву тим, що виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 16.05.2018 року, не може в повній мірі захистити його права в повному обсязі, оскільки відповідач разом з колишнього дружиною позивача користується збудованим ним будинком та погіршує його стан, а тому вимушений звернутися до суду із застосуванням додаткового заходу забезпечення позову.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали дану заяву та просили її задовольнити з підстав, що в ній викладенні.

Представники відповідача заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись, що вона не обґрунтована та відсутні підстави для її задоволення.

Заслухавши присутніх сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідності до ч. 1ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття додаткових заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також, позивачем не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що на думку суду, унеможливлює виконання дій по забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом позовної заяви вбачається про визнання за позивачем право власності на незавершене будівництво - садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сарай з приміщеннями для душової, господарського інвентаря, дров, туалет, а також скважину з насосом для води, які розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,059 га, що знаходиться на території садового товариства «Каскад», що по АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії договору дарування земельної ділянки від 05.10.2005 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, предметом є земельна ділянка загальною площею 0,059 га, що знаходиться на території Хотянгівської сільської ради, СТ «Сосновий бір», Вишгородського району Київської області.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.05.2018 року накладено арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,059га, що знаходиться на території садового товариства «Каскад», АДРЕСА_1 та збудований на ній будинок, з належними йому господарськими будівлями і спорудами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття додаткових заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150-155, 258, 259, 260, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя О.Д. Рудюк