Житомирський апеляційний суд
Справа №278/709/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 57 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Микитюк О.Ю., Борисюка Р.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/709/18 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської філії ТОВ »Нова пошта», ТОВ «Нова пошта» про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області ухвалене суддею Грубіяном Є.О. 14 червня 2018 року у м. Житомирі

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь 25 298,06 грн шкоди, що дорівнює вартості втраченого телефону марки «Aplle», модели «IPhone 6s 128 GB Space Gray» IMEI НОМЕР_1 в наслідок неналежного виконання ТОВ «Нова пошта» своїх зобов'язань.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, їх незаконність і необґрунтованість просив рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову. Зокрема зазначив, що відповідачами не було надано суду документів, що підтверджують факт видачі поштового відправлення по експрес-накладній № 9274 від 24 березня 2017 року. Також, на вимогу суду відповідачем було надано лише електронну версію, а не оригінал чи завірену копію вказаного документа, яку не можна вважати обґрунтованим і доведеним фактом видачі поштового відправлення навіть будь-якій особі на ім'я ОСОБА_1 у м. Києві. Окрім того, при видачі відправлення, особа, яка видає відправлення, повинна була по мобільному телефону пересвідчитись у тому, кому саме вона його віддає, оскільки його номер мобільного телефону був зазначений як відправника, так і одержувача. В порушення вимог ст.ст. 79-81, 89 ЦПК України суд неправильно оцінив досліджені докази, що призвело по постановлення хибних висновків суду про недоведеність вини відповідачів у неналежному виконанні умов договору і спричиненні йому збитків та відсутністю підстав для відшкодування завданої шкоди.

ТОВ «Нова пошта», у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилалася на те, що позивачем, в порушення вимог ст. 924 ЦК України та п.п. 16.10, 16.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, при подачі претензії до ТОВ «Нова пошта» не було додано рахунку суми претензії та документа, який засвідчує вартість відправленого вантажу. Окрім того, ОСОБА_1 не надано суду доказів, що мобільний телефон марки «Aplle», модели «IPhone 6s 128 GB Space Gray» IMEI НОМЕР_1 є його власністю і що саме йому, а не іншій особі - дійсному власнику та володільцю майна завдано шкоду, що спростовує доводи апеляційної скарги. При цьому, копія чеку «ПриватБанку» від 17.09.2016 не є доказом придбання позивачем саме цього мобільного телефону, вартістю 25298,06 грн, оскільки даний чек лише свідчить про доручення Банку встановити регулярний платіж на погашення заборгованості за карткою і не є доказом оплати вартості придбаного товару. Окрім того, є безпідставними твердження ОСОБА_1 про те, що працівник ТОВ «Нова пошта» повинен ідентифікувати отримувача вантажу за номером телефону, оскільки така ідентифікація відбувається виключно за документом, що посвідчує особу, як передбачено у Публічному договорі, наявного в матеріалах справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 вересня 2016 року ОСОБА_2 придбав мобільний телефон марки «Apple», модель «IPhone 6s 128GB Space Gray» IMEI НОМЕР_1 вартістю 25 298,06 грн. На підтвердження чого позивачем надано копію фіскального чека, з якого вбачається, що ОСОБА_2 підтвердив свої зобов'язання за договором № 6374, укладеного 17 вересня 2016 року, та доручив банку (ПриватБанк) встановити регулярний платіж з банківської картки на погашення заборгованості у десять щомісячних платежів на суму 25 298,06 гривень. Того ж дня, ОСОБА_2 подав заяву-приєднання (акцепт) № 77/0063606 до договору добровільного страхування майна (приєднання) за якою, застрахував вищевказане майно (а.с. 14-16).

Зі змісту експрес накладної № 9274, виданої ТОВ «Нова Пошта» (відділення № 17 у м. Житомирі по вул. Київська, 77) вбачається, що позивач 24 березня 2017 року направив на відділення ТОВ «Нова пошта» № 95 (м. Київ, просп. Голосіївський, 68) мобільний телефон з оголошеною цінністю 14 500,00 гривень. Отримувачем даного відправлення за вказаною експрес-накладною також є позивач (а.с. 17).

На виконання ухвали суду першої інстанції від 16.05.2018 надати завірену належним чином копію експрес-накладної № 9274 від 24 березня 2017 року, ТОВ «Нова пошта» було повідомлено, що оригінал зазначеної експрес-накладної знищений згідно Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні та надано до суду роздруковану на папері електронну версію (а.с. 71).

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2017, 09.10.2017 та 21.12.2017 позивач звертався до відповідача ТОВ «Нова Пошта» з письмовими претензіями про відшкодування вартості відправлення у розмірі 14 500 грн у зв'язку з підробкою його карти лояльності і передачею через карту товару іншій особі. Окрім того, 29.12.2017 ОСОБА_1 до відповідача було направлено заяву-претензію (а.с. 18-20, 22-23).

21.12.2017 на вищевказані позивачем претензії ТОВ «Нова Пошта» надано відповідь, з тексту якої вбачається, що 24 березня 2017 року ОСОБА_1 по картці постійного клієнта отримав відправлення, яке було ним відправлено згідно експрес-накладної № 9274 від 23.03.2017 з м. Житомир, відділення № 17 (міні-відділення: вул. Київська, 77 ТРЦ «Глобал UA») у м. Київ, відділення № 95, просп. Голосіївський, 68 (а.с. 25).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору йому було завдано матеріальних збитків.

Отже, зміст позовних вимог випливає виключно із договору, пов'язаного з перевезенням, оскільки позивач, скориставшись послугами ТОВ «Нова Пошта», уклав публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, а саме - доставку телефона з м. Житомира до м. Києва (а.с. 17).

Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження ТОВ «Нова пошта» - м. Полтава, Октябрськтй район, вул. Європейська, буд. 57 (а.с. 40).

Відповідно до ч. 5 ст. 27 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Частина 4 ст. 30 ЦПК України зазначає, що позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред'являються за місцезнаходженням перевізника (виключна підсудність).

В роз'ясненнях, викладених у пункті 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

За таких обставин між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу перевезення багажу (пошти), тому відповідно до вказаної вище норми процесуального права спір повинен розглядатися за місцезнаходженням перевізника, а саме в Октябрському районному суді м. Полтави.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), останнє підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави.

Керуючись ст.ст. 258-259, 367-368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року скасувати з направленням справи на новий розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Судді

Повний текст складено 09.11.2018