ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/273/18

провадження № 22-ц/4809/146/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

Представник АТ КБ «Приватбанк» - Науменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2018 року, суддя Кадигроб С.М., у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 травня 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 700 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.

В анкеті-заяві про укладення кредитного договору від 17 травня 2012 року ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними договір.

Позивач зазначив, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Оскільки відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 30 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі 37441 грн. 26 коп.

Просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 37441 грн. 26 коп., яка складається з 1528 грн. 95 коп. заборгованості за кредитом, 30151 грн. 20 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3502 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1759 грн. 11 коп. штрафу (процентна складова).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що доказів того, що відповідача не було ознайомлено з Умовами та правилами, Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та правилами, відповідач не надав. Крім того, відповідач зобов'язався самостійно знайомитися зі всіма змінами на сайті Банку.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.07.2018 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2018 року та призначено справу до розгляду на 03.10.2018 року на 12 год.00 хв.

03.10.2018 року розгляд справи не відбувся у зв'язку із ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Кіровоградської області та утворити Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, у разі ліквідації суду, який розглядав справ, суд передає справу на розгляд іншому суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» рішенням зборів Кропивницького апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року №6 днем початку роботи Кропивницького апеляційного суду визначено 05 жовтня 2018 року.

05 жовтня 2018 року Кропивницький апеляційний суд розпочав свою роботу.

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду та 08 жовтня 2018 року розподілено колегії суддів для розгляду справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.10.2018 року розгляд справи призначено на 08.11.2018 року на 10 год. 30 хв.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що до суду надано відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 в якому вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17 травня 2012 року складеної від імені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не вбачається жодної відмітки про те, що вона виявила бажання оформити на своє ім'я будь-яку картку, не вказано і бажаний нею кредитний ліміт.

Згідно наданих суду копій Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витягу із Умов і правил надання банківських послуг, підпису ОСОБА_1, який би підтверджував ознайомлення з ними, не містить.

09 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір реструктуризації заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт відповідно до якого, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №SAMDNS741 від 31.10.2007 року. ОСОБА_1 зобов'язалась протягом періоду з 09.11.2012 року по 31.05.2013 року, щомісяця в розмірі 263 грн. 31 коп. здійснювати погашення існуючої заборгованості в сумі 1579 грн. 87 коп.

Згідно банківської виписки, яка не підписана та не завірена працівником ПАТ КБ «Приватбанк» у ОСОБА_1 дійсно є в користуванні картка за НОМЕР_1, яка співпадає з датою укладення договору реструктуризації 12 листопада 2012 року. По даній картці кредитний ліміт «0,00», баланс на початок періоду «0,00», прихід та розхід - 1579 грн. 91 коп., баланс на кінець періоду «0,00». Операції по картці проведено з 12.11.2012 року по 29.03.2013 року, що співпадає з періодом виконання зобов'язань за договором реструктуризації від 09.11.2012 року.

Суд першої інстанції зазначив, що надана банком довідка про отримання ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 17.05.2012 року картки НОМЕР_1, з кінцевим терміном дії 07.2016 року суперечить даним, які містить банківська виписка, адже дві картки за однаковими рахунками банк не може видати, а доказів тому, що банком встановлювався кредитний ліміт на картку, по якій ОСОБА_1 виконала зобов'язання за договором про реструктуризацію суду не надано.

Суд першої інстанції зазначив, що фото ОСОБА_1 з карткою в руках, надане банком, суд не приймає як належний доказ, оскільки він не містить інформацію та дані, які б дали можливість ідентифікувати, дату, час отримання цієї картки та номер банківської картки.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в позові, оскільки належних доказів існування між сторонами у справі кредитного договору не надано, тому кредитний договір б/н від 17 травня 2012 року є неукладеним, та не породжує для його сторін жодних правових наслідків, що свідчить про відсутність правових підстав для стягнення будь якої заборгованості з відповідача на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Доводи викладені в апеляційній скарзі , що суд першої інстанції здійснив розгляд справи поверхово та упереджено , не зясував дійсні обставини справи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначає, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про отримання кредиту при цьому позивач на підтвердження факту укладання кредитної угоди між позивачем та відповідачем посилається на копію анкети - заяви від 17.05.2012 року згідно якої Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок та витяг з "Тарифів обслуговування кредитних карт".

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17 травня 2012 року складеної від імені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

не містить інформації про те, що ОСОБА_1 погодилась оформити на своє ім'я будь-як картку в тому числі і «Універсальна». Відсутня також інформація і про кредитний ліміт визначений відповідно до договору на який посилається позивач. .

Докази на підтвердження ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витягу із Умов і правил надання банківських послуг, в матеріалах справи відсутні, так як відсутня сама інформація про картку, яку отримала ОСОБА_1 в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк»

Встановлені обставини свідчать , що позивачем не доведено, що ОСОБА_1 отримала кредитну картку «Універсальна» і їй був наданий кредит.

Посилання позивача на розрахунок заборгованості за договором № б.н. від 17.05.2012 р. як на належний доказ на підтвердження позову, є необґрунтованими, оскільки даний розрахунок не містить доказів, що розрахунок здійснений відповідно до умов договору укладеного 17.05.2012 р.

Крім того з розрахунку вбачається, що фактичні розрахунки почали здійснюватись 16.01.2014 року в той час як договір на який посилається позивач , укладений 17.05.2012 р.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону та не впливають на законність прийнятого рішення.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2018 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 12.11.2018року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий

Судді