Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2018 Справа №607/466/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Позняка В.М.

за участю секретаря с/з - ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення пені з заборгованості по несплаті аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6, третя особа Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про стягнення пені з заборгованості по несплаті аліментів.

ОСОБА_7 мотивовано тим, що за період із січня 2015 року по вересень 2017 року відповідач допустив заборгованість із сплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_8, а тому, в силу статті 196 Сімейного кодексу України позивач має право на стягнення із відповідача пені за в розмірі 1 відсоток за кожен день прострочення, розмір якої, відповідно до розрахунку, становить 774339 грн. 93 коп.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов визнав в частині стягнення пені в розмірі 3746 грн. 43 коп. Зазначив, що так як аліменти нараховуються щомісячно, а тому пеня із сплати заборгованості із сплати аліментів за один місяць рахується шляхом множення заборгованості із сплати аліментів за місяць на 1% пені та кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (кожен місяць). Також, просить застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені, який відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦК України становить один рік. Звертає увагу суду, що в грудні 2014 року та в липні 2016 року відповідачем були перераховані позивачці в рахунок сплати аліментів грошові сумі в розмірі 6000 грн., які не відображені в розрахунку заборгованості державного виконавця.

Ухвалою від 12 січня 2018 року справу призначено до підготовчого судового засідання, а ухвалою суду від 07 березня 2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, викладених в ньому. Зазначили, що у звязку із допущенням відповідачем заборгованості зі сплати аліментів, він в силу закону, зобовязаний сплатити пеню. Також, звертають увагу суду, що заява представника відповідача про застосування строку позовної давності не повинна судом братися до уваги, оскільки в силу ст. 20 Сімейного кодексу України позовна давність не застосовується до сімейних правовідносин, крім окремих випадків.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, в сумі 3746 грн. 43 коп. зазначає, що така сума пені нею розрахована, з урахуванням строку позовної давності 1 рік, та за правилами, визначеними в правовій позиції ВСУ від 16 березня 2016 року №6-2589цс15 та від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши в судовому засіданні докази, судом встановлено наступні обставини справи.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2013 року у справі №1915/6783/2012 стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав та позивачку призначено опікуном неповнолітньої ОСОБА_5.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.10.2017 року проведеного старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Тернопільській області від 25.09.2017 року, заборгованість ОСОБА_6 станом на 01.10.2017 року становить 46229 грн. 29 коп.

Представник відповідача надала суду копії поштових квитанцій про здійснення поштових переказів грошових коштів ОСОБА_2 в грудні 2014 року 1020 грн., в липні 2016 року 5000 грн. а також грошових переказів в сумах 310 грн., 400 грн., 510 грн. в 2018 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, яка діяла до 08.07.2017 року, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

08.07.2017 року набрали чинності зміни, внесені Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» до ст. 196 СК України. Відповідно до нової редакції вказаної статті, у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-94цс15, від 25 листопада 2015 року № 6-2022цс15, від 16 березня 2016 року № 6-2589цс15, від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, постанові Верховного Суду у справі №204/2577/15-ц від 16 січня 2018 року.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої за період із 01 січня 2015 року по 01 вересня 2017 року розраховується наступним чином: пеня за січень 2015 року 738,50/100х31= 228,935 грн.; пеня за лютий 2015 року 738,50/100х28= 206,78 грн.; пеня за березень 2015 року 738,50/100х31=228,935 грн.; пеня за квітень 2015 року 789/100х30 = 236,70 грн.; пеня за травень 2015 року - 789/100х31 = 244,59 грн.; пеня за червень 2015 року - 789/100х30 = 236,70 грн.; пеня за липень 2015 року 823/100х31 = 255,13 грн.; пеня за серпень 2015 року 823/100х31 = 255,13 грн.; пеня за вересень 2015 року 823/100х30 = 246,90 грн.; пеня за жовтень 2015 року 865,5/100х31= 268,305 грн.; пеня за листопад 2015 року 865,5/100х30=259,65 грн.; пеня за грудень 2015 року 868,5/100х31=268,305 грн.; пеня за січень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за лютий 2016 року 984,75/100х29= 285,5775 грн.; пеня за березень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за квітень 2016 року 984,75/100х30= 295,425 грн.; пеня за травень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за червень 2016 року 984,75/100х30= 295,425 грн.; пеня за липень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за серпень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за вересень 2016 року 984,75/100х30= 295,425 грн.; пеня за жовтень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за листопад 2016 року 984,75/100х30= 295,425 грн.; пеня за грудень 2016 року 984,75/100х31=305,2725 грн.; пеня за січень 2017 року - 1160,25/100х31= 359,6775 грн.; пеня за лютий 2017 року 1197,50/100х28=335,3 грн.; пеня за березень 2017 року 1287,75/100х31=399,2025 грн.; пеня за квітень 2017 року 1288/100х30=386,40 грн.; пеня за травень 2017 року 1337,25/100х31=414,5475 грн.; пеня за червень 2017 року 1502/100х30=450,06 грн.; пеня за липень 2017 року 1522,5/100х31 =471,975 грн.; пеня за серпень 2017 року - 1522,5/100х31 =471,975 грн.; пеня за вересень 2017 року 1522,5/100х30 =456,75 грн.

Загальна сума пені за період заборгованості із січня 2015 року по вересень 2017 року включено становить 228,935+ 206,78+ 228,935+ 236,70 + 244,59 + 236,70 + 255,13 + 255,13 + 246,90 + 268,305 + 259,65 + 268,305 +305,2725 + 285,5775 + 305,2725 + 295,425 + 305,2725+ 295,425 + 305,2725+ 305,2725 + 295,425 + 305,2725 + 295,425 + 305,2725 + 359,6775 + 335,3 + 399,2025 + 386,40 + 414,5475 + 450,06 + 471,975 + 471,975 + 456,75 = 10286,13 грн.

Тому, враховуючи те, що факт неналежного виконання відповідачем обов'язку зі сплати аліментів на користь позивачки є доведеним, а тому пеню в розмірі 10286,13 грн. слід стягнути із відповідача, задовольнивши в цій частині позовні вимоги.

Суд не бере до уваги розрахунок пені по сплаті аліментів проведений позивачем та його представником, оскільки такий розрахунок не відповідає вимогам закону, та проведений без врахуванням розяснень наданих Верховним Судом України та Верховний Судом.

Щодо доводів відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені по сплаті аліментів, суд вважає їх необґрунтованими, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Однак, стаття 20 СК України є спеціальною по відношенню до вказаної вище загальної норми ЦК України оскільки стягнення пені за прострочення аліментів регулюється Сімейним кодексом України.

Тому, зважаючи на зазначені вище законодавчі положення, суд вважає, що до спірних правовідносин строк позовної давності не застосовується.

Щодо доводів відповідача, що державним виконавцем не включено в розрахунок заборгованості по аліментах виплати здійснені відповідно до квитанцій про оплату аліментів за 2014 рік та 2016 рік, то суд вважає такі доводи безпідставними, виходячи із наспаних причин.

Як видно із квитанції, наданої представником відповідача, 13.12.2014 року переказано позивачу 1020 грн. Як пояснила позивачка, вказана сума не є аліментами, таке цільове призначення платежу не вказано у квитанції, а позивач надіслав ці грошові кошти, відповідно досягненої раніше домовленості для купівлі подарунка неповнолітній до дня Миколая.

Також, представником відповідача надана квитанція про оплату 5000 грн. в липні 2016 року. Як пояснила позивачка, вказані кошти, на прохання дочки відповідач переказав для купівлі їй мобільного телефону. Призначення платежу у квитанції зазначено аліменти.

Суд вважає, що доводи представника відповідача про те, що вказані квитанції слід враховувати при розрахунку пені із визначення заборгованості по сплаті аліментів, є безпідставними, оскільки, на думку суду, перш за все, погашається прострочена заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.12.2014 року становила 12424 грн., 01.01.2016 року 9648 грн., а тому вказані платежі не слід враховувати як сплату аліментів в той місяць в які вони сплачені, та не беруться до уваги при розрахунку пені.

Що стосується квитанцій наданих представником відповідача за 2018 рік, то вони не мають відношення до предмета спору, оскільки позивач звернувся із позовом про стягнення пені за прострочену заборгованість по аліментах за січень 2015 року вересень 2017 року включено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 549 ЦК України, ст.ст.141, 180, 182, 184, 192, 195, 196 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 (Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Золотогірська, 13/22, ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 (Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Білецька, 2/5, ІПН НОМЕР_2) пеню з заборгованості по несплаті аліментів в розмірі 10286 (десять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 13 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_6 (Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Золотогірська, 13/22, ІПН НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_7