Справа № 309/2063/18
Провадження № 2/309/1399/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

В позові посилається на те, що з відповідачем вона уклала шлюб 18 грудня 2008 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 73.

За час спільного проживання з відповідачем у них народилося двоє дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Причиною розірвання шлюбу є те, що вони люди різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сімю. Вони втратили повагу одне до одного, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, постійно погрожував їй, звинувачував у тому, що не народила сина та говорив, що йому непотрібна сімя. Шлюб носить формальний характер. Їх з відповідачем сімя розпалася, він прогнав її з дітьми з будинку. На даний час вона проживає у батьків. Просить суд винести рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, а неповнолітніх дітей залишити та утриманні та вихованні біля неї.

В позові позивачка також зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею, знаходяться на її забезпеченні та вихованні. Вона є інвалідом і через це ніде не працює. На її пенсію неможливо створити дітям належні умови для їх розвитку, харчування. Відсутність утримання дітей з боку батька ставить їх у вкрай важке становище. У добровільному порядку відповідач відмовляється від сплати коштів на утримання дітей, не цікавиться їх виховання та добробутом. Він працює по найму. Має нерегулярний дохід та здатний сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі по 2000 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, у своїх поясненнях посилалася на поданий відзив на позовну заяву, суду пояснила, що позивач погоджується шлюб з позивачкою розірвати, але стосовно стягнення з нього аліментів у сумі по 2000 гривень на кожну дитину він заперечує, оскільки має на утриманні матір пенсіонерку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та немає постійного місця роботи, вважає, що може сплачувати аліменти у розмірі 1200 гривень на кожну дитину.

Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 2008 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 73, що стверджується оглянутим оригіналом свідоцтва про одруження (а.с.7).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8, 9).

Причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів сторін на шлюб та сімю. Подружжя втратило повагу одне до одного, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Шлюб сторін носить формальний характер.

Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою, перебувають на її утриманні та вихованні.

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи діти сторін зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 10, 11).

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0735152 від 22.08.2016 року позивачка є інвалідом третьої групи безтерміново. (а.с. 12).

Довідками № 1523, №1524 від 30.08.2018 року, виданими виконкомом Вишківської селищної ради стверджено, що відповідач ОСОБА_4 має на утриманні матір ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та не має постійного місця роботи, працює по найму у громадян, на сезонні роботи не виїжджає.

Відповідач ОСОБА_4 зобовязання по утриманню дітей належно не виконує, матеріальної допомоги на їх утримання позивачці не надає.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу.

З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати.

Крім того, доцільним буде залишити неповнолітніх дітей сторін: доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні та вихованні біля матері ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, беручи до уваги матеріальне становище самих дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні матері похилого віку, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід щомісячно стягувати на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання позову.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112, 160, 161, 180, 182, 184 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 18 грудня 2008 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 73 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвати.

Доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на утриманні та вихованні біля матері ОСОБА_3.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 20.07.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_8

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_8