Справа № 161/9570/17
Провадження № 2/161/317/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

за участю секретаря Козак О.А.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним та основним попередній усний договір купівлі-продажу квартири і витребування з чужого незаконного володіння та передачу її у власність , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним та основним попередній усний договір купівлі-продажу квартири і витребування з чужого незаконного володіння та передачу її у власність.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.02.2016 року між нею та ОСОБА_2 був укладений усний попередній договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Стрілецька, 27/19, однак, на той час на дану квартиру не було відповідних документів, так як квартира була отримана ОСОБА_2 як спадщина від ОСОБА_6

Вказує, що у звязку із виготовленням документів, вона не могла відразу оформити договір купівлі-продажу квартири, однак в подальшому мала намір її придбати. В підтвердження майбутньої покупки між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала останньому кошти в сумі 288 360 грн., що за домовленістю між ними становило 10 680 доларів США.

Крім цього, з метою забезпечення виконання даного договору ОСОБА_2 29.02.2016 року було складено заповіт на її імя та видана довіреність щодо розпорядження квартирою №19 в будинку 27 по вул. Стрілецькій в м. Луцьку.

Проте, 23.09.2016 року ОСОБА_2 було продано вказану квартиру ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7

У зв'язку із даною ситуацією, 30.11.2016 року була подана заява до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області та було внесено відомості до ЄРДР №0005548 та відкрито кримінальне провадження щодо шахрайських дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Покликаючись на викладені обставини та із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати дійсним та основним усний договір купівлі-продажу квартири від 29.12.2016 року, яка розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Стрілецька, 27/19, укладений між нею та ОСОБА_2; витребувати вказану квартиру із чужого незаконного володіння, а саме: від ОСОБА_3 та передати у її власність із зобовязанням стягнення грошової суми на користь ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 в задоволенні позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.02.2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу посвідчено заповіт ОСОБА_2, за яким він квартиру АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_5 (а.с. 9), а також цього дня посвідчено довіреність, згідно якої ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси з питань оформлення права на його імя спадщини, що залишилась після смерті баби ОСОБА_6, яка померла 07.01.2016 року; експлуатації та розпорядження квартирою №19, що будинку №27 по вул. Стрілецька в м. Луцьку (а.с. 8).

Проте, як зясовано судом, 23 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 (а.с. ).

Згідно п.1 вказаного договору продавець ОСОБА_2 передав, а покупець ОСОБА_3 набув у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с. )

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 79 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як слідує з рішення Луцького міськрайонного суду від 22.06.2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири від 23.09.2016 року недійсним відмовлено, оскільки не виявлено порушень при його укладенні, а тому вказані обставини доказуванню не підлягають (а.с. ).

Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2016 року стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_5 288360 грн. боргу за договором позики (а.с. ).

А тому, за таких обставин посилання позивача, що укладений між нею та ОСОБА_2 договір позики укладений з метою забезпечення договору купівлі-продажу квартири, суперечить правовій суті договору позики, оскільки, згідно п. 1 договору позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 288 360, 00 грн., за домовленістю сторін еквівалент в доларах США 10 680, 00 доларів США. Таку ж суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути до двадцять девятого серпня дві тисячі шістнадцятого.

Таким чином, суд вважає, що укладений правочин стосовно позики не може однозначно слугувати як договір забезпечення укладення в майбутньому договору купівлі-продажу нерухомості, а являється самостійним правочином.

Відповідно до ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, і з врахуванням встановлених згаданими вище рішеннями суду обставин справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 87, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 651, 655, 691, 692 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним та основним попередній усний договір купівлі-продажу квартири і витребування з чужого незаконного володіння та передачу її у власність відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 27.04.2018 року.