Провадження № 2/522/2395/18
19 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючої судді Шенцевої О.П.,
за участю секретаря Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПП «ВКФ «Мікромегас» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів,-
До Приморського районного суду м. Одеси 06.06.2017 року звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом до ПП «ВКФ «Мікромегас» про зобовязання останнього усунути недоліки, наявні у підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8-Б, шляхом: приведення системи вентиляції та димовиведення (димовидалення) в належний та придатний до експлуатації технічний стан; приведення системи пожежогасіння та пожежної сигналізації в належний та придатний до експлуатації технічний стан; проведення робіт з облаштування належної гідроізоляції паркінгу з метою усунення будь-яких протікань ґрунтових вод та захисту від капілярної вологи, зокрема, в межах паркомісць № 65, 73; про стягнення з Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» на її користь витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження в розмірі 2250 гривень, моральної шкоди в розмірі 3000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1347,2 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в процесі експлуатації належного йому майна, а саме паркомісць № 65 та № 73 у підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8-Б, було виявлено на стелі паркінгу, яка знаходиться безпосередньо над належними позивачу паркомісцями, наявність підтікань, а також крапель рідини сірувато-білого кольору, які падали зі стелі на дах автомобілів. У звязку з цим, позивач звернувся до відповідача із листом, згідно якого просив вжити необхідні заходи з усунення протікання, а також повідомив, що йому стало відомо про те, що у зазначеному паркінгу не працює система протидимної вентиляції та протипожежної безпеки, однак ніяких заходів не було вжито. За результатами експертизи, яка була проведена за заявою представника позивача, експерт дійшов висновку, що системи вентиляції та пожежної сигналізації у паркінгу житлового будинку № 8-Б по вул. Армійській в м. Одесі, знаходиться у незадовільному технічному стані, а причиною залиття паркомісць є проникнення води крізь огороджувальні конструкції будинку, зокрема через відсутність або неналежне виконання гідроізоляції конструктивних елементів будинку, які дотикаються з ґрунтом, у тому числі зовнішньої стіни технічного поверху житлового будинку.
У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити та слухати справу без фіксації судового процесу..
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
Згідно п. 9 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати під час розгляду вказаної справи положення ЦПК України в редакції від 03.10.2017.
Відповідно до ч. 4 ст. 222 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України).
З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позовної заяви не надав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів.
На підставі викладеного, враховуючи те, що розгляд цієї справи триває вже майже шість місяців, за які було проведено 3 судових засідання, але відповідач не зявився сам і не забезпечив участі свого представника в жодному з них, а також не надав доказів поважності причин неявки в судові засідання, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для неявки відповідача в судові засідання, призначені у справі.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу належать машиномісця № 65 та № 73 на праві приватної власності відповідно до свідоцтв про право власності від 29.05.2014 року.
Між Приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою «Мікромегас» та ОСОБА_1 укладено договори купівлі-продажу майнових прав № МПк2.65м/м та № МП к2.73м/м, відповідно до п. 2.1 яких, ПП ВКФ «Мікромегас» зобовязується передати у власність ОСОБА_2 обєкт купівлі-продажу, а саме новозбудоване майно нежитлове приміщення паркомісця №№ 65 та 73, розташовані у паркінгу, що знаходиться під корпусом № 3 обєкта будівництва (17-поверхового житлового будинку в ЖК «Армійський», будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, розташованій за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8-Б.
При цьому, як визначено у вищезазначеному договорі, параметри приміщення, тобто паркомісця, остаточно визначаються згідно технічного паспорта на весь обєкт будівництва, виготовленого МБТІ та РОН.
Розділом 3 вказаного договору встановлені вимоги до новозбудованого майна, а саме: п. 3.1 визначено, що сторона ОСОБА_2 придбає у власність майнове право на новозбудоване майно (паркомісце), що буде в наступному технічному стані: стіни, колони, діафрагми пофарбовані, системи пожежогасіння та освітлення виконані в повному обсязі згідно проекту, підлоги з безпилевим покриттям; п. 3.2 визначений плановий строк закінчення будівництва 2012 рік.
Розділом 5 зазначеного договору закріплено також порядок прийому-передачі обєкта купівлі-продажу парко місця, а саме, відповідно до п. 5.1, після внесення 100% грошових коштів по цьому договору і по закінченні 35 робочих днів з дати надання ПП ВКФ «Мікромегас» рішення про затвердження акту введення в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта будівництва, ПП ВКФ «Мікромегас» зобовязується передати ОСОБА_1 обєкт купівлі-продажу за актом приймання-передачі, а також надати ОСОБА_2 всі необхідні документи для оформлення права власності на новозбудоване майно.
На виконання умов вищевказаних договорів, позивач сплатив обумовлену договорами вартість майнових прав, а згодом ним було оформлено право власності на зазначені парко місця №№ 65, 73.
Однак, в процесі експлуатації належного позивачу майна, а саме парко місць № 65 та № 73 у підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8-Б, було виявлено на стелі паркінгу, яка знаходиться безпосередньо над належними позивачу паркомісцями, наявність підтікань, а також крапель рідини сірувато-білого кольору, які падали зі стелі на дах автомобілів позивача. При цьому, недоліки, які спровокували підтікання та затікання придбаних позивачем машиномісць, були виявлені після рясних дощів та злив.
24.11.2016 р. ОСОБА_1 разом з власниками інших машиномісць у підземному паркінгу, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8-Б, звернувся до відповідача із листом, згідно якого просив негайно вжити необхідні заходи з усунення протікання, а також повідомив, що йому стало відомо про те, що у зазначеному паркінгу не працює система протидимної вентиляції та протипожежної безпеки, що є порушенням норм ДБН та чинного законодавства в сфері містобудування та архітектури.
Зазначений лист отриманий позивачем, про що свідчить підпис посадової особи ПП «ВКФ Мікромегас» із присвоєнням відповідного вхідного номеру (№ 129), однак жодної відповіді на нього отримано не було.
16.02.2017 р. позивач через свого представника ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» з заявою про проведення будівельно-технічного експертного дослідження машиномісць №№ 36, 39, 65, 67, 69, 73, 75, 77 в житловому будинку №8-Б по вул. Армійській в м. Одесі на предмет визначення технічної причини їх залиття та визначення технічного стану систем вентиляції і пожежної сигналізації в межах вказаних машиномісць, їх готовності до експлуатації.
Згідно висновку №ED-2502-1-678.17 будівельно-технічного експертного дослідження складеного 10.04.2017 року судовим експертом встановлено, що системи вентиляції та пожежної сигналізації у паркінгу житлового будинку № 8-Б по вул. Армійській в м. Одесі зокрема в межах машиномісць №№36, 39, 65, 67, 69, 73, 75, 77, знаходяться у незадовільному технічному стані та не готові до експлуатації, також на підставі зазначеного висновку,встановлено, що технічною причиною залиття паркінгу житлового будинку № 8-Б по вул. Армійській в м. Одесі, в межах машиномісць №№ 36, 65, 67 та 69 є проникнення води крізь огороджувальні конструкції будинку, зокрема через відсутність або неналежне виконання гідроізоляції конструктивних елементів будинку, які дотикаються з ґрунтом, у тому числі зовнішньої стіни технічного поверху житлового будинку № 8-Б. Ознак залиття в межах машино-місць №№ 39, 73, 75, 77 в житловому будинку №8-Б по вул. Армійській в м. Одесі не виявлено.
Судовим експертом встановлено низку порушень, що свідчать про грубе порушення відповідачем ПП «ВКФ «Мікромегас» будівельних та технічних норм, що ставляться до будування обєктів такої категорії, як підземний паркінг, що, на думку позивача, також робить користування належними йому машиномісцями небезпечним для іншого належного йому майна, а саме розташованих там автомобілів, а в подальшому вказані недоліки можуть мати значний руйнівний вплив і на весь житловий будинок по вул. Армійській, 8-Б у м. Одесі в цілому.
Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Згідно ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Відповідно до ч. 2 ст. 680 ЦК України якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.
Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Згідно до ст. 688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дійсно відповідачем було передано машиномісця неналежної якості та враховуючи, що відповідачем не були вчиненні жодних дій для усунення зазначених недоліків, суд задовольняє позов в частині зобовязання відповідача вчинити зазначені дії.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Суд вважає, що позивачем не доведено факт спричинення моральних страждань, та враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає за необхідне відмовити у задоволені позову в цієї частині.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції № 0.0.776713531.1 від 31.05.2017 року, позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 1347,20 грн. Відповідно до квитанції №216-101N/1 від 23.02.2017 року, представником позивача було сплачено 8000,00 грн. за експертне дослідження №ED-2502-1-678.17 від 16.02.2017 року.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір та витрати на проведення експертизи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 224, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів задовольнити частково.
Зобовязати Приватне підприємство виробничо-комерційну фірму «Мікромегас» усунути недоліки, наявні у підземному паркінгу, розташованому по вул. Армійській, 8-Б у м. Одесі, шляхом:
-приведення системи вентиляції та димовиведення (димовидалення) в належний та придатний до експлуатації технічний стан;
-приведення системи пожежогасіння та пожежної сигналізації в належний та придатний до експлуатації технічний стан;
-проведення робіт з облаштування належної гідроізоляції паркінгу з метою усунення будь-яких протікань ґрунтових вод та захисту від капілярної вологи, зокрема, в межах паркомісця № 65.
Стягнути з Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1347,20 гривень.
Стягнути з Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мікромегас» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження в розмірі 8000,00 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя