КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3588/2018 Головуючий у 1 інстанції - Ул'яновська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперсів» про визнання неправомірними дії та скасування рішення приватного нотаріуса, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., треті особи: ТзОВ «Кей - Колект», ТзОВ «Імперсів» про визнання неправомірними дії та скасування рішення приватного нотаріуса, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 рокупровадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін БорисаМихайловича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперсів» про визнання неправомірними дії та скасування рішення приватного нотаріуса, зобов'язання вчинити дії закрито.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд помилково дійшов висновку, що дане провадження не може розглядатись в порядку цивільного судочинства. Зазначає, що позивачем фактично оскаржується правомірність набуття третіми особами права власності на нерухоме майно, але на думку позивача належить йому на праві власності, а не фактичні адміністративно - управлінські функції державного реєстратора, який приймає рішення і проводить державну реєстрацію, а отже такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Позивач та приватний нотаріус в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явилися.

Представник 3-ї особи ТОВ «Кей-Колект» просить відхилити апеляційну скаргу , ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження по справі, суд виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперсів»;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23242540 від 29.07.2015 року на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперсів»;

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. скасувати та виключити запис №10596859 від 29.07.2015 року про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та запис №10597037 від 29.07.2015 року про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових, сімейних відносин.

Зі змісту заявленого по справі позову вбачається, що його предметом є спір щодо набуття третіми особами права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Отже, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом за захистом цивільного права, а не публічного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спорів проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відтак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що спір набуває ознак публічно - правового не лише за умов наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Визнаючи доведеним розгляд справи у порядку адміністративного судочинства, районний суд залишив поза увагою зміст позову та те, що позивач звернувся у суд за захистом не публічного, а цивільного права.

Не звернув увагу на те, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (зокрема, між позивачем та третьою особою) на думку позивача, у зв'язку із реалізацією права третьої особи на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на положення статей 1, 19 ЦПК України, статті 2 КАС України не вважається публічно - правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом права не публічного, а цивільного, зокрема щодо права власності. У такому випадку це спір про цивільне право, хоч в спорі й бере участь суб'єкт публічного права.

Така ж позиція з аналогічного питання викладена в Постанові Великої палати Верховного суду від 11 квітня 2018 року по справі за № 554/14813/15-Ц.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367 - 369, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді :