Провадження № 2/752/1796/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Мирошниченко О.В.

за участю секретаря - Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, жилою площею 55,2кв.м, загальною площею 113,7кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матері позивача ОСОБА_4

Після померлої матері ОСОБА_4, залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд АДРЕСА_1.

Відповідно до даних технічного паспорту, домоволодіння АДРЕСА_1, в цілому складається з трьох квартир:

Квартира № 1 - літера «а1» (№1 тамбур площею 4,8кв.м, №2 коридор площею 4,7кв.м), літера «А» (№3 кладова площею 1,1кв.м, №4 кухня площею 9,5кв.м, №5 житлова 16,5кв.м), літери «а3» (№6 санвузла площею 3,1кв.м).

Квартири № 2 - літера «а» (№1 веранда площею 9,1кв.м), літера «А"» (№2 житлова площею 14,6кв.м, №3 житлова площею 9,7кв.м), літера «а» (№4 кухня площею 3,6кв.м).

Квартири № 3 - літера «а2» (№1 веранда площею 12,7кв.м), літера «А'» (№2 кухня площею 9,9кв.м, №3 житлова площею 14,4кв.м).

Всього по будинку - житлова площа 55,2кв.м, загальна площа 113,7кв.м, рік побудови 1943.

А також господарські будівлі і споруди: Літера «Б» погріб, літера «В» сарай, літера «В» погреб, літера «Г» сарай, літера «Л» сарай, літера «М» гараж, літера «Е» вбиральня, літера «К» вбиральня, літера «І» колодязь, літера «ІІ» скважина, інші споруди №1, №2, №3, огорожа та ворота з хвірткою.

Так, після смерті матері, позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, з заявою щодо прийняття спадщини після померлої матері та отримання на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські будівлі і споруди АДРЕСА_1, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу за № 827.

Інших спадкоємців, які звернулись у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, чи вступили в управління та володіння спадковим майном, немає.

Однак, згідно Листа № 4886/02-15 від 04 вересня 2007року виданої Першою Київською державною нотаріальною конторою, позивачу було відмовлено в видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, так як правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, немає.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Київської міської ради - в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. На адресу суду направлено пояснення представника Київської міької ради, згідно згідно Київська міська рада просить прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві - в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. На адресу суду направлено пояснення представника, згідно згідно Головного територіального управління юстиції просить прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Прізвище позивача у зв'язку з укладанням шлюбу 14 січня 1971року змінилося з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтва про одруження.

03 квітня 1984року, шлюб було розірвано і позивач після розлучення залишила собі прізвище ОСОБА_1.

15 червня 2001 року позивач одружилась, і змінила своє прізвище на ОСОБА_1-ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

05 червня 2002 року позивач розлучилася і після розвівання шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтва про розлучення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після померлої матері ОСОБА_4, залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд АДРЕСА_1.

Відповідно до даних технічного паспорту, домоволодіння АДРЕСА_1, в цілому складається з трьох квартир:

Квартира № 1 - літера «а1» (№1 тамбур площею 4,8кв.м, №2 коридор площею 4,7кв.м), літера «А» (№3 кладова площею 1,1кв.м, №4 кухня площею 9,5кв.м, №5 житлова 16,5кв.м), літери «а3» (№6 санвузла площею 3,1кв.м).

Квартири № 2 - літера «а» (№1 веранда площею 9,1кв.м), літера «А"» (№2 житлова площею 14,6кв.м, №3 житлова площею 9,7кв.м), літера «а» (№4 кухня площею 3,6кв.м).

Квартири № 3 - літера «а2» (№1 веранда площею 12,7кв.м), літера «А'» (№2 кухня площею 9,9кв.м, №3 житлова площею 14,4кв.м).

Всього по будинку - житлова площа 55,2кв.м, загальна площа 113,7кв.м, рік побудови 1943.

А також господарські будівлі і споруди: Літера «Б» погріб, літера «В» сарай, літера «В» погреб, літера «Г» сарай, літера «Л» сарай, літера «М» гараж, літера «Е» вбиральня, літера «К» вбиральня, літера «І» колодязь, літера «ІІ» скважина, інші споруди №1, №2, №3, огорожа та ворота з хвірткою,

Вартість житлового будинку складає 156 098грн. 00коп, згідно даних технічного інформації з офіційних сайтів купівлі-продажу нерухомого майна в мережі Інтернет (засобів масової інформації).

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР 1963року, спадкоємцями першої черги за законом є дружина, чоловік, діти, батьки померлого.

Отже, спадкоємцем першої черги після померлої є її донька ОСОБА_1

Так, після смерті матері, позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, з заявою щодо прийняття спадщини після померлої матері та отримання на її ім'я Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські будівлі і споруди АДРЕСА_1, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу за № 827.

Інших спадкоємців, які звернулись у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, чи вступили в управління та володіння спадковим майном, немає.

Однак, згідно Листа № 4886/02-15 від 04 вересня 2007року виданої Першою Київською державною нотаріальною конторою, позивачу було відмовлено в видачі на її ім'я Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, так як правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, немає.

Натомість, спадковий житловий будинок АДРЕСА_1, у 1943році був побудований матір'ю позивача, що підтверджується технічною інвентаризацією.

Відповідно до будинкової книги на житловий будинок та довідки виданої ОСН у м. Києві «Вуличний-комітет «Хуторець» від 14.04.2017року за № 21, спадкодавиця, матір позивача мешкала та була постійно прописана по день смерті за адресою АДРЕСА_1.

Також позивач безпосередньо перед смертю своєї матері (спадкодавця) мешкала разом з нею та продовжує жити і по теперішній час в спадковому будинку, і успадкувала будинок, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, у відповідності до норм ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в ред.. 1963року, який діяв на той час. (довідка за № 781 від 24.03.2017р., на підтвердження цих обставин, додається).

Земельна ділянка площею 0,15га на якій розташований спадковий житловий будинок, була надана згідно до норм закону який діяв на той час у користування ОСОБА_4, що підтверджується записом в земельно-шнуровій книзі радгоспу «СОВКИ», який реорганізовано і приєднано до агрокомбінату «Пуща-Водиця» 01.07.1999року, згідно наказу № 193 від 13.05.1999року Міністерства АПК. (Довідка № 328 від 29.10.2001р.)

Так, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963р., Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право спорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Натомість згідно п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом від 24.06.2011року № 91 з наступними змінами зазначено, що - «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (пункт 3.1 розділу ІІІ в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 304 від 13.06.2012року).

Таким чином, оскільки спадковий жилий будинок АДРЕСА_1, був збудований у 1943році тобто до 05.08.1992року, то відповідно до роз'яснення Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-74 від 02.03.1999року - визнання права власності на них, можливо без складання акту про прийняття його в експлуатацію.

Крім того, така правова позиція відображена відповідно до розділу 3.2 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4/-13 від 16 травня 2013року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» , порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в Листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999року № 12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що - по об'єктам які збудовані до 05 серпня 1992року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992року № 449, якою встановлено прядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із таких документів є технічний паспорт складений БТІ.

Отже, виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992року, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх користуванні, за наявності таких доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Постанова № 7 ПВС України від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування» надає такі роз'яснення:

Згідно ст. 24, відповідачами у такій справі є інші спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, на підставі вище наведеного, позивач на сьогодні не може отримати за загальним порядком спадщину від померлої матері, що зумовило її на звернення до суду за захистом своїх прав і інтересів.

Так, враховуючи вищенаведені обставини та приймаючі до уваги те, що позивач, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та не може набути за загальним порядком у власність спадкове майно після смерті своєї матері, вважаємо, що з огляду на те, що вказаний житловий будинок згідно до Довідки, яка була видана радгоспом «СОВКИ», який реорганізовано і приєднано до агрокомбінату «Пуща-Водиця», збудований на земельній ділянці площею 0,15га, яка надана у відповідності до закону який діяв на той час, в користування ОСОБА_4 і з врахуванням того, що відповідно до проведеної інвентаризації на момент звернення до суду, будинок побудований у 1943році і немає будь якого самовільної перебудови і не потребує вводу його в експлуатацію, вважаємо, що позивач має право на звернення до суду про визнання за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об"єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328, 392, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн.код НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, жилою площею 55,2 кв.м, загальною площею 113,7 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя