Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2567/17 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/2567/17-ц за позовом за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа- Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання неукладеним договору про іпотечний кредит та визнання недійсним договору іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Перекупки І.Г..,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком та ним існує договір про іпотечний кредит від 10 червня 2007 року, за умовами якого банк зобов'язувався надати йому 140000 дол. США на умовах, передбачених угодою.

ОСОБА_1 вказує, що на даному договорі його підпис відсутній. Окрім того, кошти у розмірі 140000 дол. США йому не були надані.

Зазначені обставини свідчать про те, що договір про іпотечний кредит є неукладеним.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в іпотеку банку передано нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1.

Оскільки кредитний договір між ним та банком не був укладений, договір іпотеки є недійсним.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив визнати неукладеним договір про іпотечний кредит від 10 червня 2007 року та визнати недійсним договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між ним та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком 10 серпня 2007 року.

26 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що він отримав від ПАТ «Альфа-Банк» повідомлення про усунення порушень, в якому банк вимагає у строк не пізніше 3 днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитом та нараховані проценти, а також штрафні санкції. Окрім того зазначено, що у разі невиконання ним цієї вимоги банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Житомирі).

Стверджує, що на даний час існує реальна загроза того, що на майно, яке є предметом оспорюваного договору іпотеки, може бути звернуто стягнення, що зробить неможливим виконання рішення у даній справі.

З огляду на вищезазначене, просив забезпечити позов шляхом заборони ПАТ "Альфа-Банк" у будь-який спосіб звертати стягнення на вказане нерухоме майно, а також заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності за будь-якими фізичними чи юридичними особами на вказане нежитлове приміщення, яке належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2018 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Вжито заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Альфа-Банк» у будь-який спосіб звертати стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Житомирі, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал»; а також винесено заборону державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності за будь-якими фізичними чи юридичними особами на нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Житомирі, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал».

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зокрема, зазначає, що суд безпідставно позбавив його можливості у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» розпочати позасудову процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором. Окрім того, суд не звернув уваги на неспівмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам й залишив поза увагою ту обставину, що іпотечний договір є чинним та передбачає позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на іпотечне майно.

Стверджує, що позовні вимоги є безпідставними та, звернувшись до суду із цим позовом боржник таким чином намагається уникнути відповідальності за невиконання умов кредитного договору, відтак й відсутні причини, які зумовлюють необхідність вжити заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ПАТ "Альфа-Банк" підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та його представник вважають апеляційну скаргу безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит №ф-456.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 10 серпня 2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Термінал" укладений договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого товариство передало в іпотеку банку належне йому нежитлове приміщення, розташоване в м. АДРЕСА_2

17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ПАТ "Альфа-Банк" укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ "Альфа-Банк" набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

ПАТ «Альфа-Банк» листом вих. № АП/АБ-11-Ф-456-102 б/б від 12 лютого 2018 року направлено ОСОБА_1 та ТОВ «Термінал» повідомлення про усунення порушень, в якому вказано, що станом на 31 грудня 2017 року загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором становить 154807,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 4345021,11 грн. Також зазначено, що у разі невиконання цієї вимоги банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Житомирі) відповідно до Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що іпотекодержатель має намір звернути стягнення на дане нерухоме майно, а тому, з огляду на виникнення між сторонами спору, враховуючи обсяг позовних вимог, існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом положень цивільного процесуального законодавства під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які ґарантують реальне виконання судового рішення, постановленого за наслідками розгляду його позовних вимог. Заходи забезпечення позову спрямовані проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, здійснити його відчуження чи знецінити його.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення про задоволення позовних вимог.

Отже, забезпеченням позову захищаються законні права та інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно, або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Водночас, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою як інтереси позивача, так й відповідача.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач діє недобросовісно та вчиняє дії, які можуть призвести до неможливості виконання майбутнього рішення у даній справі в разі задоволення позовних вимог.

Окрім того, забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, порушуватиме право ПАТ "Альфа-Банк" звернути стягнення на іпотечне майно. Власником цього майна є ТОВ " Термінал", яке не оскаржило договір іпотеки.

Враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору та наявність неоспореної заборгованості останнього за даним договором, у визнанні якого недійсним відмовлено рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2016 року, банк вправі вирішувати питання щодо звернення стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку чи шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому, у разі незгоди іпотекодавця щодо звернення стягнення на передане в іпотеку майно, він має можливість здійснити захист своїх прав у спосіб, передбачений законом.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової,- про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 грудня 2018 року.

Головуюча Судді: