Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 389/57/16-ц

провадження № 61-15648св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: Казарнянська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області, ОСОБА_4,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області в складі суддів: Черненко В. В., Потапенка В. І., Франко В. А., від 15 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (далі - Рада, Казарнянська СР), ОСОБА_4 про скасування рішень, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування свідоцтва про право власності, зобов'язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2014 року вона звернулася до Казарнянської СР із заявою про надання їй ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земельного резерву с. Новополяна Казарнянської СР, на що отримала відмову у зв'язку із відсутністю вільних земельних ділянок в с. Новополяна.

19 червня 2014 року позивачем подано клопотання до Казарнянської СР про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої поблизу АДРЕСА_1 із земель запасу Казарнянської СР. Указано, що протягом 30-ти денного строку їй не надано ні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, ні вмотивованої відмови.

З липня 2014 року ОСОБА_2 почала процедуру виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, отримала висновок начальника управління Держземагенства у Знам'янському районі про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на яку позивач виготовила проект відведення, згідно якого площа земельної ділянки розташованої на території с. Новополяна складає 2 га, кадастровий номер № НОМЕР_1.

У березні 2015 року позивач подала до Ради заяву про затвердження проекту землеустрою, у якій просила передати їй у приватну власність спірну земельну ділянку.

25 травня 2015 року відбулося засідання Казарнянської СР, за участі позивачки, на якому головою сільської ради запропоновано передати спірну земельну ділянку військовослужбовцям антитерористичної операції (далі - АТО), з підстав, що сільська рада не надавала їй дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

23 червня 2015 року відбулася чергова сесія Казарнянської СР, на якій позивачу було запропонували оформити іншу земельну ділянку, яку позивач відмовилась оформляти і рішенням сільської ради від 23 червня 2015 року № 437 ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки з підстав не набрання потрібної кількості голосів депутатів сільської ради.

Спірну земельну ділянку рішенням Казарнянської СР від 23 липня 2015 року № 472 передано учаснику АТО ОСОБА_4, який оформив на неї право приватної власності.

Позивач зазначала, що рішення сільської ради від 23 липня 2015 року № 472 є протиправним, оскільки порушує її право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, крім того указано, що спірна земельна ділянка не перебувала у користуванні ОСОБА_4, а тому сільською радою, всупереч вимогам статей 116, 118 ЗК України, незаконно передано її у власність ОСОБА_4

Посилаючись з урахуванням уточнень на зазначене, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Казарнянської СР від 23 липня 2015 року № 472, яким незаконно передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території с. Новополяна Казарнянської СР, визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2015 року, визнати незаконним та скасувати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, визнати протиправним та скасувати рішення Казарнянської СР від 23 червня 2015 року № 437, зобов'язати Казарнянську СР повернутися до розгляду питання щодо передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, розташованої на території с. Новополяна Казарнянської СР.

Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2016 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Берднікової Г. В. від 20 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 23.07.2015 року №472 «Про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4», яким ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану на території с. Новополяна Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

Скасовано рішення Казарнянської сільської ради від 23 червня 2015 року № 437 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2», яким відхилено проект рішення по питанню про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої на території с. Новополяна Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, як такий, що не одержав потрібної кількості голосів депутатів сільської ради.

Зобов'язано Казарнянську сільську раду повернутися до розгляду питання щодо передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої на території с. Новополяна Казарнянської сільської ради Знам'янського району.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 (з відкриттям розділу, індексний номер 23338138 від 01 серпня 2015 року) на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану на території с. Новополяна Казарнянської сільської ради Знам'янського району з внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скасовано свідоцтво про право власності (індексний номер 41607804 бланка серії СТВ 027369) ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану на території с. Новополяна Казарнянської сільської ради Знам'янського району.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 з кожного окремо на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі по 275,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 10 липня 2015 року про передачу у власність земельної ділянки, рішенням Казарнянської сільської ради від 23 липня 2015 року № 472 останньому було надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1. Зазначено, що указане рішення Ради порушує права позивача, оскільки вирішено питання про передачу відповідачу земельної ділянки, на яку позивачем виготовлено проект землеустрою. Також указано, що рішення Казарнянської сільської ради Знамянського району від 23 червня 2015 року № 437, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власністьє незаконним і підлягає скасуванню з одночасним зобов'язанням Казарнянської сільської ради повернутися до розгляду питання щодо затвердження проекту землеустрою та відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року апеляційні скарги сільського голови Казарнянської сільської ради Халявинської Т. А., яка діє в інтересах Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, ОСОБА_6, який діє в інтересах Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, задоволено частково.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2016 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що орган місцевого самоврядування у своєму рішенні № 437 від 23 червня 2015 року відхилив проект щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 виходячи з того, що позивачем здійснювались дії, які не відповідають нормам діючого законодавства, що регулюють правовідносини у сфері земельного законодавства, а саме щодо самовільного використання земельної ділянки, виготовлення проектної документації на земельні ділянки які призначались для учасників АТО. Не ґрунтується на нормах матеріального права помилковий висновок суду першої інстанції, що на сесії сільської ради необхідно було беззаперечно затвердити проект землеустрою про відведення земельної ділянки позивачу. Указано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вирішення питання про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 було допущено порушення норм діючого законодавства, у зв'язку із чим позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що орган місцевого самоврядування незаконно відмовив у затвердженні проекту землеустрою та передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та безпідставно, із порушенням положень статті 118 ЗК України, передав ОСОБА_4 у власність цю земельну ділянку, яка не перебувала у користуванні останнього. До пільг, які надані ОСОБА_4, як учаснику АТО та передбачені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не віднесено можливість передання останньому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Крім того, у ОСОБА_4 була б пільга у вигляді переважного права на отримання у власність спірної ділянки тільки у випадку, коли б він одночасно зі скаржником подав би відповідні заяви про надання земельної ділянки. На думку скаржника, судом першої інстанції ухвалено правильні висновки про наявність підстав для задоволення її позову. Крім того, практика Європейського суду з прав людини гарантує особі ефективні правові засоби здійснення прав і свобод та вимагає надання людині таких мір правового захисту усередині країни, що дозволили б ефективно захистити її права, тому, на думку скаржника, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість зобов'язати Раду повернутися до розгляду питання щодо передачі ОСОБА_2 спірної земельної ділянки у приватну власність.

У травні 2017 року представник Казарнянської СР - адвокат Урсаленко О. М., подав відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що обставини справи судом апеляційної інстанції встановлені повно та відповідають фактичними обставинам, які склалися між учасниками даної справи. Положення Європейської хартії місцевого самоврядування надають повне право органу місцевого самоврядування вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери його компетенції та гарантує органу місцевого самоврядування захист від незаконного втручання в його діяльність. У відзиві на касаційну скаргу заявник просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області про скасування рішень, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування свідоцтва про право власності, зобов'язання вчинити діїпризначено до судового розгляду.

29 березня 2018року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 04 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до сільського голови Казарнянської СР із заявою в якій просила надати їй земельну ділянку розміром 2 га для ведення особистого селянського господарства з земель резерву с. Новополяна, Казарнянської сільської ради, згідно зі статтею 121 ЗК України. Зазначена заява зареєстрована 05 березня 2014 року.

09 квітня 2014 року землевпорядником Казарнянської сільської ради надана відповідь на заяву від 04 березня 2014 року, в якій зазначено що вільної земельної ділянки із земель резерву с. Новополяна на час надання відповіді в наявності немає.

19 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Казарнянської СР із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, розташовану поблизу АДРЕСА_1 із земель запасу Казарнянської СР. До клопотання додано в тому числі і графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Дане клопотання отримано Казарнянською сільською радою 20 червня 2014 року.

25 липня 2014 року ОСОБА_2 укладено із ПП «Каунас» договір на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель, які розташовані на території Казарнянської СР.

21 серпня 2014 року ОСОБА_2 повідомлено Казарнянську СР про замовлення нею відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із наданням копії договору на виготовлення проекту землеустрою від 25 липня 2014 року.

Листом від 03 липня 2014 року ОСОБА_2 було повідомлено про те, що її звернення від 19 червня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою буде розглянуто у визначеному законом порядку.

Рішенням Казарнянської сільської ради від 01 серпня 2014 року № 359 відмовлено в наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку в спеціалізованих проектних організаціях проекту землеустрою.

Листом від 13 серпня 2014 року № 41 Казарнянською сільською радою повідомлено ОСОБА_2 про відсутність вільних земельних ділянок в межах с. Новополяна.

23 грудня 2014 року проект щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 погоджено начальником управління Держземагенства у Знам'янському районі Кіровоградської області.

11 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Казарнянської СР із заявою про затвердження проекту землеустрою та передання їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Рішенням Казарнянської сільської ради Знам'янського району від 23 червня 2015 року № 437 відхилено проект рішення по питанню про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2, як такий, що не одержав потрібної кількості голосів депутатів сільської ради.

З виписки із тридцять восьмої сесії сьомого скликання Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кірвоградської області від 23 червня 2015 року вбачається, що при обговорені питання про затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки ОСОБА_2 було прийнято до уваги дії ОСОБА_2 щодо самовільного використання земельної ділянки, виготовлення проектної документації на земельні ділянки, які призначались для учасників АТО.

На підставі заяви ОСОБА_4 від 10 липня 2015 року про передачу у власність земельної ділянки, рішенням Казарнянської сільської ради від 23 липня 2015 року № 472 ОСОБА_4 було надано у власність спірну земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Згідно з частини першої статті 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до частини другої статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено положенням статті 118 ЗК України.

Згідно частини шостої статті 118 ЗК Українигромадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (абзац 1 частини сьомої статті 118 ЗК України).

Згідно абзацу 3 частини сьомої статті 118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частина дев'ята статті 118 ЗК України передбачає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята статті 118 ЗК України).

Згідно положень частини одинадцятої статті 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Судом апеляційної інстанції установлено, що рішенням Казарнянської СР № 437 від 23 червня 2015 року в межах повноважень органу місцевого самоврядування відхилено проект щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 виходячи з того, що позивачем здійснювались дії, які не відповідають нормам діючого законодавства, що регулюють правовідносини у сфері земельного законодавства, а саме щодо самовільного використання земельної ділянки, виготовлення проектної документації на земельні ділянки, які призначались для учасників АТО.

Установлено, що положення статті 118 ЗК України передбачають можливість відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність, що може бути оскаржено до суду заінтересованою особою.

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та надав відповідний документ, що посвідчує його участь в антитерористичній операції.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, врахувавши, самоправне використання ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, відсутність позитивного вирішення питання про надання останній спірної земельної ділянки у власність, наявність у законодавстві України системи пільг для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, зокрема з надання земельних ділянок, а також установивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вирішення питання про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 органом місцевого самоврядування було допущено порушення норм діючого законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги щодо порушення порядку розгляду заяви скаржника про виділ їй у власність спірної земельної ділянки та безпідставне надання цієї ділянки у власність ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин. Усі доводи, викладені у касаційній скарзі були предметом оцінки в суді апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Рішення суду апеляційної інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі наданих учасниками справи доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик