У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2018 року в провадження судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. надійшла заява ОСОБА_1, в якій остання просить: «видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімум для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття».

Дослідивши матеріали заяви, суддя встановив, що є підстави для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1,2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 1492 грн., з 1 липня 1559 грн., з 1 грудня 1626 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у 2018 році становить: з 1 січня 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає розміру аліментів, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тому у видачі судового необхідно відмовити.

Таким чином, заявлена вимога не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, в зв'язку з чим у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: