ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/806/17

провадження № 22-ц/781/617/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Мурашка С.І., Карпенка О.Л.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» ОСОБА_1

ОСОБА_2

представник ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1, на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16 січня 2018 року, суддя Цоток В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа: виконавчий комітет Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,3335 га, кадастровий номер :02:000:0677, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV -КР № 027767 від 30.03.2002 року.

Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ " Згода " на підставі договору оренди землі зареєстрованого 15.10.2008 року № 18.

27.08.2017 року позивач з'ясувала, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року зареєстровано право оренди на підставі додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 15.10.2008 року, якою продовжено термін дії договору оренди до 14.10.2028 року.

Позивач зазначила, що волевиявлення на укладення зазначеної вище угоди позивач не мала, вказаний правочин не підписувала.

Просила суд визнати додаткову угоду від 17.01.2017 року, укладену між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» недійсною.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначає, що позивачем не надано суду письмового або іншого доказу, яким би підтверджувалися обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, суд першої інстанції дослідив висновок експертизи без участі представника відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,33 гектара, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- КР №027767 виданого Добровеличківською райдержадміністрацією Кіровоградської області 30.03.2002 року який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 541 ( а.с.6 ).

З договору оренди землі від 02.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", який зареєстрований у Добровеличківському ДП КРФ ЦДЗК Кіровоградської області 15.10.2008 року за № 18, встановлено, що перша надала останньому в строкове платне користування терміном на 10 років зазначену вище земельну ділянку. За користування обєктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 3 % від грошової оцінки, яку орендар має сплачувати у строки 01.08- 31.12 (а.с.7).

З додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 02.01.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" від 15.10.2008 року за № 18 , укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року за №19193527, встановлено, що сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки терміном до 14.10.2028 року. За користування обєктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 4,5 % від грошової оцінки.

З висновку судової почеркознавчої експертизи № 931/932/17-27 від 26.12.2017 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Орендодавець" в додатковій угоді від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 15.10.2008 року , укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", право оренди на підставі якої зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року за № 19193527 , виконаний не самою ОСОБА_2 , а іншою особою без наслідування її підпису (а.с. 103-110).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна додаткова угода має бути визнана недійсною, оскільки вона не підписана орендодавцем та не відповідає її внутрішній волі.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції,, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,33 гектара, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- КР №027767 виданого Добровеличківською райдержадміністрацією Кіровоградської області 30.03.2002 року який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 541 ( а.с.6 ).

З договору оренди землі від 02.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", який зареєстрований у Добровеличківському ДП КРФ ЦДЗК Кіровоградської області 15.10.2008 року за № 18, встановлено, що перша надала останньому в строкове платне користування терміном на 10 років зазначену вище земельну ділянку. За користування обєктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 3 % від грошової оцінки, яку орендар має сплачувати у строки 01.08- 31.12 (а.с.7).

З додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 02.01.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" від 15.10.2008 року за № 18 , укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року за №19193527, встановлено, що сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки терміном до 14.10.2028 року. За користування обєктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 4,5 % від грошової оцінки.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 14,16 Закону визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 06.10.2017 року по справі була призначена судова почеркознавча експертиза.

Через відсутність оригіналу спірної додаткової угоди в позивача, судом, з метою забезпечення можливості проведення експертизи витребовувався оригінал вказаного правочину у ТОВ " Згода " та державного реєстратора Добровеличківської райдержадміністрації.

З висновку судової почеркознавчої експертизи № 931/932/17-27 від 26.12.2017 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Орендодавець" в додатковій угоді від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 15.10.2008 року , укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", право оренди на підставі якої зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року за № 19193527 , виконаний не самою ОСОБА_2 , а іншою особою без наслідування її підпису (а.с. 103-110).

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідач належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що додаткову угоду підписала ОСОБА_2 не надано.

Належність підпису особі в додатковій угоді до договору оренди землі не може підтверджуватися поясненнями сторін та їх представників, а також показами свідків.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382,383,384 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Згода» - залишити без задоволення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 року залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27.04.2018року .

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: