АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6300/17 22-ц/774/606/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 212/6300/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» (на теперішній час Публічне акціонерне товариство «Суха Балка»)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (на теперішній час Публічне акціонерне товариство «Суха Балка») на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2017 року, яке постановлено суддею Чорним І.Я. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (на теперішній час ПАТ «Суха Балка») про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько ОСОБА_5, працював у відповідача ПрАТ "Євраз Суха Балка" (на теперішній час ПАТ «Суха Балка»). В 2009 році в батька було виявлено професійне захворювання, в результаті чого він неодноразово лікувався, але стан його здоров'я не покращувався. 27 травня 2015 року у батька Криворізьким онкологічним диспансером було виявлено рак легенів. 09 червня 2015 року йому була встановлена перша група інвалідності. З кожним роком стан здоров'я батька погіршувався. Від того, що стан здоров'я батька погіршувався, позивач переживав та морально страждав. ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 58 років, ОСОБА_5 помер. В день смерті батька позивач пережив великі моральні страждання та переживання, не міг усвідомити, що батька вже не має в живих, що вже ніколи в своєму житті він не побачить батька, не зможе з ним поспілкуватися, отримати поради від нього.

Позивач важає, що з вини відповідача його батько отримав професійне захворювання, що призвело до його смерті, в зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача на свою користь 640 000 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2017 року, в якому виправлено описки ухвалами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2017 року та 12 грудня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (на теперішній час ПАТ «Суха Балка») на користь ОСОБА_2 компенсацію за спричинену моральну шкоду, в зв'язку зі смертю батька, в розмірі 80000 гривень, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь держави - судовий збір в розмірі 640 гривень.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань. Розмір стягнутої судом моральної шкоди не вмотивований та значно завищений.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (на теперішній час ПАТ «Суха Балка») - Павлову Н.Ф., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач по справі ОСОБА_2 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.27).

Померлий ОСОБА_5 з 13.07.1976 року по 17.07.2009 року працював на шахті "Ювілейна" по професії - підземним гірничим робітником, підземним електрослюсарем, підземним машиністом електровозу та підземним прохідником, звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по ст.38 КЗпП України.

Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання № 51 від 22 червня 2009 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_5 було визнано його роботу на протязі 12 років 1 місяця в умовах підвищеного рівня запиленості повітря робочої зони: запиленість повітря робочої зони: пил з вмістом вільного діоксиду кремнію кристалічного від 10-70%: 4,9 -20,9 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 протягом 86,2 -100,0% зміни.

Актом розслідування професійного захворювання встановлено, що за період роботи ОСОБА_5 керівництво відповідача не виконувало вимоги в частині створення на робочих місцях належних, безпечних і здорових умов праці відповідно до вимог нормативних актів з охорони праці, зокрема, вимог ст. 13 Закону України " Про охорону праці" ст.153 КЗпП України.

В пункті 14 Акту встановлено діагноз - хронічне обструктивне захворювання легень першої другої ст. ( пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої, другої ст.) ЛН першого - другого ст. (J 44).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно протоколу патологоанатомічного дослідження №4 від 07 вересня 2015 року причиною смерті ОСОБА_5 є ракова інтоксикація ( безпосередня причина смерті), поліорганна недостатність, гостра легенево - серцева недостатність, злоякісне новоутворення нижньої доля бронху та легені. В пункті 20 вказано, що захворювання ОСОБА_5, слід вважати недиференційований мілкоклітиний рак нижньої долі лівої легені на тлі ХОЗЛ: хронічний обструктивний пиловий бронхіт, емфізема легенів, дифузний пневмосклероз ( захворювання професійне з 2009).

Відповідно довідки серії АА №0000154 виданою Міжрайонною профпатологічною МСЕК 18.12.2015, встановлено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням, встановленим у 2009 році.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку із смертю батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його завдала, за наявності його вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка його завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), зазначив, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується його чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підприємством ґрунтуються на законі та відповідають вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України. Таким чином, підлягає стягненню моральна шкода з підприємства на користь позивача.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду синові померлого, суперечать Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), в якому передбачено право громадян на відшкодовування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання, хвилювання.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції в повному обсязі врахував вищевказані обставини справи та роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання щодо розміру компенсації позивачу завданої йому моральної шкоди, колегія суддів також враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Зокрема в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України, № 42310/04, 21.04.2011 року, Суд визнав вимогу заявників про відшкодування їм нематеріальної шкоди в розмірі 80000 євро надмірною і встановив відшкодування в розмірі 35000 євро, і лише першому заявникові, а в у справі Юрій Волков проти України № 45872 19.12.2013 року була встановлена Судом компенсація нематеріальної шкоди в розмірі 4500 євро, попри те, що заявник просив 30000 євро.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку він отримав у зв'язку зі смертю батька, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (на теперішній час Публічне акціонерне товариство «Суха Балка») - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: