Справа № 159/4126/18
Провадження № 2/159/1202/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Гусар Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Манзій П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від неправомірних дій, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником господарства за адресою АДРЕСА_1.На території господарства знаходиться інший будинок, якому присвоєно інший адресний номер - АДРЕСА_2.Приміщення цих двох житлових будинків газифіковано та обладнано двома різними приладами обліку газу. Тому на два різні прилади обліку зареєстровані два різні особові рахунки.

09 серпня 2017 року зазначені житлові будинки було відключено від газопостачання представниками ПАТ "Волиньгаз" у зв'язку з виниклою заборгованістю за спожитий природний газ.

Вважаючи дії відповідача щодо такого відключення газопостачання неправомірними, позивач була змушена оскаржувати їх в суді, в результаті чого рішенням Ковельського міськрайонного суду було визнано неправомірними дії ПАТ "Волиньгаз", що полягають у припиненні газопостачання до об'єктів, розташованих у АДРЕСА_1 - житловий будинок та літня кухня (АДРЕСА_2) шляхом пломбування 09.08.17 р. згідно з актом на відключення газопостачання від 09.08.17 р., складеним представниками Ковельської УГГ ПАТ "Волиньгаз".

Цим же судовим рішенням зобов'язано відповідача за власний рахунок відновити газопостачання до об'єктів, належних ОСОБА_1

Вказане рішення залишено в силі постановою апеляційного суду від 18.04.2018 року.

Оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду встановлено неправомірність дій відповідача, то позивач вважає, що такі дії стали причиною заподіяння їй матеріальної шкоди.

Зокрема, з часу відключення - з 09.08.2017 року і до постановлення рішення суду, яке набрало законної сили 18.04.2018 року, у приміщеннях не було газопостачання, в тому числі в період опалювального сезону зимового періоду 2017-2018 р.р.

Як стверджується позивачем, у цей період, через відключення газопостачання не здійснювалось опалення приміщень, у зв'язку з чим конструктивним елементам житлових будинків, їх внутрішньому оздобленню та внутрішній домашній обстановці було заподіяно шкоду.

Зокрема, після відключення системи газопостачання відбулося замерзання теплоносіїв в системі опалення житлових будинків № 22-а та 22-г, внаслідок чого були пошкоджені труби та радіатори системи опалення, система холодного та гарячого водопостачання. Також, зазнало пошкоджень оздоблення приміщень житлових будинків внаслідок відсутності опалення по даний час.

Згідно відповідних висновків експерта, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення встановлених на час огляду об'єкту дослідження пошкоджень, що виникли унаслідок відключення від системи газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1, в діючих цінах складає 45586,25 гривень, а вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення встановлених на час огляду об'єкту дослідження пошкоджень, що виникли унаслідок відключення від системи газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2, в діючих цінах складає 37596,08 гривень.

Загальна сума заподіяної матеріальної шкоди від пошкодження майна позивача становить 83182,33 грн. Зазначена вартість вказаних робіт визначена відповідними висновками експерта з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу будівельних матеріалів, який, в середньому, складає 30%.

Крім цього, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй було заподіяно немайнову (моральну) шкоду, яка полягає не тільки у пошкодженні майна - житлових будинків, а й у негативних наслідках від таких неправомірних дій.

Зокрема, пошкодження вказаного майна призвело до неможливості здійснювати володіння, користування та розпорядження ним, а саме - неможливість використовувати корисні якості від житла, власником якого є позивач. Позивач є людиною похилого віку, пенсіонером. Працюючи усе життя на створення вказаного майна, аби у комфорті жити у теплому житлі, взимку 2017-2018 р.р. не могла жити у своєму будинку через неправомірні дії відповідача, зазнавала фізичного болю та страждала від холоду у неопалюваних будинках протягом усієї зими, не могла використовувати своє майно за призначенням.

Зважаючи на викладені обставини, позивач оцінила заподіяну їй немайнову (моральну) шкоду в сумі 75000 грн.

Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну їй матеріальну шкоду від пошкодження майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в сумі 83182,33 грн. та моральну шкоду в сумі 75000 грн. Крім цього, просила стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та по оплаті проведення експертизи.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Миронюка М.Г. від 27.08.2018 року в даній цивільній справі відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, цією ж ухвалою визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, скориставшись своїм правом на подання відзиву, 20.09.2018 року подав до суду такий відзив, згідно якого позовні вимоги позивача не визнаються в повному обсязі.

Зокрема, заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що під час розгляду Ковельським міськрайонним судом Волинської області справи № 159/3750/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Волиньгаз" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, в судовому засіданні сторони домовились врегулювати спір до закінчення розгляду справи, а саме - реструктуризувати наявну заборгованість та відновити газопостачання.

Так, 30 листопада 2017 року в Ковельський відділ реалізації ТзОВ "Волиньгаззбут" надійшла заява від позивача з проханням надати дозвіл на відновлення газопостачання після його припинення. В той же день заявку було передано до Ковельського відділення ПАТ "Волиньгаз".

01.12.2017 року представники Ковельського відділення ПАТ "Волиньгаз" не змогли провести обстеження внутрішньо будинкової системи газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю позивача.

05.12.2017 року представники Ковельського відділення ПАТ "Волиньгаз" повторно намагалися провести обстеження системи газопостачання, проте ОСОБА_1 нікого не допустила в будинок.

25.01.2018 року позивача було повідомлено про необхідність проведення періодичної повірки лічильників газу, яка здійснюється за рахунок Оператора ГРМ. Проте, щодо дати та часу надання доступу позивачем відповіді не було.

06.07.2018 року, на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2017 року та постанови Апеляційного суду Волинської області від 18.04.2018 року, а також з метою зняття лічильників газу на періодичну повірку, представники Ковельського відділення ПАТ "Волиньгаз" склали Акт про порушення Кодексу газорозподільних систем № 117, а саме - про порушення п.п.1, п.п.2 п.2. глави 2 розділу 11 зазначеного Кодексу.

Проте, 26.07.2018 року ОСОБА_1 не з'явилась на засідання комісії з розгляду актів про порушення, хоча була повідомлена належним чином.

02.08.2018 року на комісії ПАТ "Волиньгаз" з розгляду актів про порушення розгляд акту № 117 від 06.07.2018 року відбувся повторно без присутності позивача або будь-кого із представників.

14.09.2018 року при черговій спробі відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та 22-г, виявлено, що ніхто за вказаними адресами не проживає і позивач доступу для відновлення газопостачання не надасть.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 з липня 2015 року не допускає представників газопостачального підприємства та Оператора ГРМ для належного виконання установлених законодавством функцій, чим порушує п. 20 вищевказаних Типових договорів про надання населенню послуг з газопостачання.

Таким чином, на думку відповідача, позивач ОСОБА_1 свідомо відмовляється від поновлення газопостачання, чинить перешкоди представникам ПАТ "Волиньгаз" при кожній спробі відновлення.

Враховуючи наведені обставини, відповідач просить суд позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На обґрунтування своїх доводів, відповідачем надано відповідні документальні підтвердження.

Згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду від 01.10.2012 року, суддею Бойчуком П.Ю. справу за даним позов прийнято до свого провадження.

17.10.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача, в якому звертається увага суду на те, що відзив на позов не містить посилань на відповідні докази щодо предмета позову та норми права, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, викладених в позовній заяві, та просили його задовольнити. Крім судових витрат, зазначених в позовній заяві, просили стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати, понесені останнім у зв'язку з викликом судового експерта до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити в задоволенні позову. При цьому вказував, що висновки експерта, на які покликається позивач, не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вартість робіт та матеріалів у даних висновках є завищеною.

Суд, заслухавши учасників справи, пояснення експерта, дослідивши наявні серед матеріалів справи письмові докази, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Так, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач є власником житлових будинків АДРЕСА_1 Волинської області.

Зазначена обставина підтверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого 28.12.1979 року Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 18.06.2015 року реєстраційною службою Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 18.04.2018 року, визнано неправомірними дії ПАТ "Волиньгаз", що полягають у припиненні газопостачання до об'єктів ОСОБА_1, розташованих в АДРЕСА_1 - житловий будинок та літня кухня (м. Ковель, АДРЕСА_2) шляхом пломбування 09.08.17 року згідно з актом на відключення газопостачання від 09.08.17 року, складеним представниками Ковельського УГГ "Волиньгаз". Цим же рішенням зобов'язано ПАТ "Волиньгаз" за власний рахунок відновити газопостачання до вказаних об'єктів.

Таким чином, неправомірність дій відповідача щодо відключення житлових будинків позивача від газопостачання встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому додаткового доказування не потребує в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Учасники справи визнали ту обставину, що з моменту відключення зазначених об'єктів від газопостачання і по даний час газопостачання до житлових будинків не відновлено.

Суд визнає обґрунтованими твердження позивача та її представника про те, що відсутність газопостачання потягла за собою відсутність належного опалення житлових будинків в опалювальний період 2017-2018 років.

Висновками № 13 та № 14 судової будівельно-технічної експертизи від 12.06.2018 року (за зверненням ОСОБА_1 від 04.06.2018 року) підтверджується факт пошкоджень житлових будинків унаслідок відключення від системи газопостачання та відсутності опалення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Аналіз зазначених обставин та правових норм дає підстави суду для обґрунтованого висновку про те, що неправомірні дії відповідача щодо відключення газопостачання зумовили заподіяння позивачу майнової шкоди, яка виразилась у відповідних пошкодженнях житлових будинків.

В судовому засіданні представник відповідача стверджував, що вини відповідача у заподіянні позивачу майнової шкоди, як і причинного зв'язку між діями відповідача та настанням шкоди, немає, оскільки позивач свідомо не допускала працівників відповідача для відновлення газопостачання.

Позивач заперечувала проти таких доводів та вказувала на те, що вона не допускає працівників відповідача для відновлення газопостачання, оскільки вони діють з порушенням встановленого порядку.

Суд відхиляє такі доводи представника відповідача, як безпідставні, оскільки до ситуації, яка склалась, першочергово призвели саме неправомірні дії відповідача: якби не було неправомірного відключення від газопостачання, то й не було б відповідних наслідків.

Таким чином, суд вважає повністю доведеною вину відповідача у заподіянні майнової шкоди позивачу.

Згідно зазначеного вище висновку № 13 судової будівельно-технічної експертизи від 12.06.2018 року, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень житлового будинку АДРЕСА_1 унаслідок відключення від системи газопостачання, складає 45586,25 грн.

Згідно висновку № 14 судової будівельно-технічної експертизи від 12.06.2018 року, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень житлового будинку АДРЕСА_2 унаслідок відключення від системи газопостачання, складає 37596,08 грн.

В судовому засіданні експерт Охремчук О.О. підтвердив правильність зазначених висновків та відповідних розрахунків.

Проте, суд не може в повній мірі погодитись з даними висновками, оскільки в ході судового розгляду встановлено обставини, які залишились поза увагою експерта при складенні цих висновків.

Згідно вимог ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Зокрема, в обох висновках експертизи зазначено про те, що після відключення системи газопостачання відбулося замерзання теплоносія в системі опалення даних житлових будинків та розмерзання, внаслідок чого були пошкоджені труби та радіатори системи опалення, система холодного та гарячого водопостачання. У зв'язку з цим підлягають заміні частина труб водопостачання та для якісного відновлення системи опалення - всі радіатори опалення.

В той же час, у фототаблицях, долучених до висків експерта, відсутні фотознімки пошкоджених труб та радіаторів опалення.

В судовому засіданні експерт вказував, що на момент огляду житлових будинків, система опалення була замінена, а пошкоджені радіатори він бачив складеними в дворі будинку. Зі слів замовника експертизи - саме ці радіатори були пошкоджені внаслідок відсутності опалення.

Таким чином, пошкодження системи опалення безпосередньо експертом не встановлено та відповідним чином не зафіксовано, а ця обставина відома експерту лише зі слів самого позивача.

У зв'язку з такими обставинами, в суду виникають обґрунтовані сумніви в доцільності та необхідності заміни всієї системи опалення, а відтак - розмір заподіяної шкоди в цій частині суд вважає не доведеним.

З цих же міркувань суд вважає недоведеним факт пошкодження унітазу і трубопроводу в санвузлі 1-5 (висновок експерта № 14), оскільки на момент огляду приміщень експертом унітаз та труби були замінені, а з фотознімків, на яких зафіксовано пошкоджений унітаз, встановити безпосередню причину його пошкодження не виявляється можливим. Експерту відомо про його пошкодження, знову ж таки, лише зі слів позивача.

Обов'язковими додатками до обох висновків експерта є локальні кошториси на будівельні роботи для усунення пошкоджень приміщень.

В судовому засіданні експерт вказував, що в графі 8 вказаних кошторисів зазначено загальну вартість ремонтно-будівельних робіт по кожному виду робіт.

З огляду на викладене, із загальної суми заподіяної майнової шкоди слід виключити вартість всіх робіт та матеріалів щодо заміни системи опалення, унітазу та водопровідних труб.

По висновку № 13 така вартість зазначена в рядках кошторису: 11, 12, 13, 22, 23, 24, 30, 31, 32, 38, 39, 40, 46, 47, 48 (загальна сума, що підлягає виключенню, становить 21471 грн.); у висновку № 14 така вартість зазначена в рядках кошторису: 3, 4, 5, 6, 24, 25, 26, 43, 44, 45, 58, 59, 60 (загальна сума, що підлягає виключенню, становить 8519 грн.).

Таким чином, суд вважає недоведеним позивачем розмір заподіяної майнової шкоди на загальну суму 29990,00 грн., а тому загальна майнова шкода, яка підлягає відшкодуванню (по обох будинках), становить 53192,33 грн. (45586,25 грн.+37596,08грн.-29990,00 грн.).

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що вартість робіт та матеріалів є значно завищена, оскільки, як вбачається з вказаних висновків, вартість будівельних матеріалів і виробів є середньостатистичною; вартість ремонтно-будівельних робіт визначається згідно вимог нормативних документів, чинних в Україні в галузі будівництва і є мінімально необхідною для усунення виявлених недоліків і пошкоджень; при виконанні ремонтно-будівельних робіт експлуатація машин і механізмів відсутня (не враховувалась); експертом застосовувались коефіцієнти фізичного зносу відповідних елементів.

Таким чином, такі доводи представника відповідача є повністю голослівними та не підтверджені будь-якими доказами.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає переконливими твердження позивача та її представника про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було заподіяно немайнову (моральну) шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв'язку із пошкодженням її майна, моральних переживаннях, пов'язаних з неможливістю повноцінно користуватись своїм майном та з порушенням її права власності, тощо.

Суд вважає ці страждання відносно інтенсивними, такими, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування. Протиправні дії відповідача безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може бути спростовано.

Зважаючи на викладене, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у 5000,00 грн., тобто в меншій сумі, ніж просила позивач.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 53192,33 грн. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок відключення від системи газопостачання житлових будинків АДРЕСА_1, та 5000,00 грн. у відшкодування немайнової (моральної) шкоди, заподіяної внаслідок тих же дій.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 3052,92 грн., що складаються з: 1581,82 грн. - судовий збір, сплачений при зверненні до суду; 939,00 грн. - витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз; 532,10 грн. - витрати, пов'язані з прибуттям експерта до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від неправомірних дій, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" в користь ОСОБА_1:

-53192 (п'ятдесят три тисячі сто дев'яносто дві) гривні 33 копійки у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок відключення від системи газопостачання житлових будинків АДРЕСА_1;

-5000 (п'ять тисяч) гривень у відшкодування немайнової (моральної) шкоди, заподіяної внаслідок відключення від системи газопостачання житлових будинків АДРЕСА_1;

-судові витрати по справі в сумі 3052 (три тисячі п'ятдесят дві) гривні 92 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2018 року.

ГоловуючийП. Ю. Бойчук