УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

13 листопада 2018 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмети застави в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 42/07 від 03.07.2007р. в загальному розмірі 235 622,12 доларів США, який укладено між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ФОП ОСОБА_3

Розглянувши матеріали заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено у ст. 20 ГПК України.

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до положень статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

ОСОБА_4 Верховного Суду під час розгляду господарської справи № 910/1733/18 в постанові від 02.10.2018р. сформулювала правову позицію, згідно якої розяснила, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобовязання, якщо сторонами цього основного зобовязання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку субєктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобовязання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач як кредитор звернувся до суду з позовом до фізичної особи як заставодавця за договором застави, що укладений на забезпечення зобовязання за кредитним договором, сторонами якого є юридична особа та фізична особа-підприємець. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобовязання за кредитним договором, сторонами якого є юридична особа та фізична особа-підприємець, що відповідає ознакам спору, який відповідно до правового висновку ОСОБА_4 Верховного Суду підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

За таких обставин, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 19, 186 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Розяснити позивачу, що розгляд таких справ відноситься до компетенції господарських судів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.