Справа № 171/997/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суду з позовом Апостолівської міської ради про визнання права власності на земельні ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 грудня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі №171/1302/17 за позовом ОСОБА_5 до Грушівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно вказаного рішення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, тривалістю у 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. До набрання законної сили вказаним рішенням, дочка ОСОБА_6- ОСОБА_5 - померла. 19.03.2018 року ОСОБА_2, як онук померлої ОСОБА_6 та син померлої ОСОБА_5, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. 19.03.2018 року йому у видачі свідоцтва про право на прийняття спадщини було відмовлено, рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії.

ОСОБА_2 вважає, що відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України він як спадкоємець померлої ОСОБА_5 в порядку спадкової трансмісії має право на прийняття належної їй спадщини, яку спадкодавець не встигла прийняти після смерті ОСОБА_6

Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,820 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Ленінської (Грушівської) сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року у даній цивільній справівідкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12 липня 2018 року на підставі клопотання представника позивача у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Романченко Юлії Володимирівни, витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року в даній справі залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року замінено неналежного відповідача Апостолівську міську раду належним - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, обґрунтовуючи позов доводами, викладеними в позовній заяві.Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив до суду не подав, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.08.2012 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.62).

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,820 га, що розташована на території Грушівської (Ленінської) сільської ради, яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на землю (а.с.20-23).

13 грудня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі №171/1302/17 за позовом ОСОБА_5 до Грушівської сільської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно вказаного рішення ОСОБА_5 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, тривалістю у 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.31).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.33).

19.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало ОСОБА_6 (а.с.77).

19.03.2018 року постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та зазначено, що позивачем не подано відомості (інформацію та документи) необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме не надано належних документів, що безспірно підтверджують процесуально правонаступництво ОСОБА_2 у спадковій справі ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.82-83).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 вбачається, що батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_10, матір'ю - ОСОБА_6 (а.с. 66).

Прізвище позивача змінено з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» в зв'язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_11 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_6) (а.с. 67).

Позивач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 08.05.1987 року (а..с.80.)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 підтверджується, що відповідач ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_5 (а.с.65).

Згідно заповіту від 01.03.2001 року ОСОБА_6 заповіла належний їй на праві власності житловий будинок - ОСОБА_3 (а.с 64).

18 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та на підставі його заяви відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6 (а.с. 59, 69).

З матеріалів справи встановлено, що померла ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 (а.с.72-74).

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 з 31.01.2001 року по теперішній час (а.с94-97,101).

Дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо спадкування майна, які регулюються наступними нормами права.

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

За ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.1,2,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В силу вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ст.1276 ЦК України зазначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_6 та після її смерті відкрилася спадщина до складу якою входить земельна ділянку площею 5,820 га на території Ленінської (Грушівської) сільської ради.

Рішенням суду від 13 грудня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначено додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6, тривалістю у 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Вказане рішення набрало законної сили 06.02.2018 року. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8. Отже, ОСОБА_5, як спадкоємиця ОСОБА_6 померла після відкриття спадщини і не встигла її прийняти у визначений її судом додатковий строк для прийняття спадщини.

Як встановлено з матеріалів справи спадкоємцями померлої ОСОБА_5 є її сини: позивач - ОСОБА_2, а також відповідач - ОСОБА_3, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті. Право на прийняття належної ОСОБА_5 спадщини перейшло до її спадкоємців.

Статтями 81, 131 ЗК України передбачено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

З огляду на вищевказані вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що спадщину, що належала ОСОБА_6 на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 позивач, як спадкоємець прийняв в порядку спадкової трансмісії, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка була донькою спадкодавця ОСОБА_6 та не встигла прийняти спадщину після її смерті, а тому позовні вимоги про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкуванняє обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач є не єдиним спадкоємцем земельної ділянки та частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними позов слід задовольнити частково та визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8200 га.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,12,13,76-81,89,141,263-265,273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 (прож. АДРЕСА_1) в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8200 га, в межах згідно з планом, що знаходиться на території Ленінської сільської ради (Грушівської сільської ради) Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_9, що належала ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2018 року.

СуддяЛ. І. Кодрян