Справа № 564/2644/18
13 грудня 2018 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення майна з-під арешту,
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення майна з-під арешту, в якому просили суд зняти арешт із земельної ділянки площею 0,0612 га, розташована в місті Костопіль Рівненської області по провулку Коцюбинського, №5, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, реєстраційний номер обтяження 9608634, що накладений постановою ВП №8502810 від 12.03.2010 року Відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції та стягнути з відповідача судові витрати по цій справі.
В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 26 грудня 2008 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подарували в рівних долях для них, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, земельну ділянку №5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в місті Костопіль Рівненської області по провулку Коцюбинського, площею 0,0612 га згідно укладеного Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №4827.
Однак, під час оформлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, що виконувалося ФОП ОСОБА_7 у серпні 2018 року, позивачам стало відомо, про наявність арешту на вказану земельну ділянку, накладену постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження ВП №8502810 від 12.03.2010 року, винесеного Відділом державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, правонаступником якого є на даний час Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
З цього приводу, ОСОБА_3, звернувся із відповідною заявою до Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття такого арешту, однак йому було повідомлено, що Костопільський районний відділ ДВС не має правових підстав для зняття арешту із майна боржника ОСОБА_4, а тому рекомендовано відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника зняти за рішенням суду.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України та ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», просять суд задоволити їх позовну заяву.
Позивачі в судове засідання не зявилися, подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку позивачів, які не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки № 5 (пять) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в місті Костопіль Рівненської області по провулку Коцюбинського, площею 0,0612 га, що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 26.12.2008 року(а.с.10).
З вказаного договору вбачається, що дарувальниками були ОСОБА_5 та відповідач у справі ОСОБА_4
Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 391 ЦК України передбачено право власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із собі захисту порушеного права є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Згідно ч.1 та ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Враховуючи те, що судом встановлено, що позивачі з 26 грудня 2008 року є власниками спірної земельної ділянки та те, що виконавче провадження ВП №8502810, у рамках якого було накладено арешт на спірну земельну ділянку, завершене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 321, 391 ЦК України, ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення майна з-під арешту - задоволити.
Зняти арешт із земельної ділянки площею 0,0612 га, розташована в місті Костопіль Рівненської області по провулку Коцюбинського, №5, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, реєстраційний номер обтяження 9608634, що накладений постановою ВП №8502810 від 12.03.2010 року Відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції
Стягнути з ОСОБА_4 на ОСОБА_2, ОСОБА_4 витрати понесені останнім на оплату судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивачі:

ОСОБА_2, провулок Коцюбинського, 5, м. Костопіль, Рівненська область, РНОКПП: НОМЕР_1.

ОСОБА_3, м. Костопіль, Рівненська обл., вул. Коцюбинського, 5 , РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, провул.Коцюбинського,5, РНОКПП: НОМЕР_3.

Третя особа, ще не заявляє самостійних вимогна предмет спору: Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, вул. 1 Травня, 31, м. Костопіль, Рівненська область.

Текст рішення складено 14.12.2018 року.

СуддяОСОБА_10