Справа № 639/6446/18
провадження № 6/639/189/18
УХВАЛА

12 листопада 2018 року

м. Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова в складі: головуючої судді Єрмоленко В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

В обґрунтування поданого до суду подання державний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 54269303 з виконання виконавчого листа №820/1625/17, виданого 16.06.2017 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Державного бюджету суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 359116,94 грн. Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано. Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження в межах своїх прав та обовязків було проведено ряд виконавчих дій для зясування виконання боржником рішення суду.

Державним виконавцем вжито всі заходи, які були спрямовані на повне та фактичне виконання судового рішення, але рішення залишається не виконаним з вини боржника ОСОБА_2

Виконавчий документ боржником на даний час не виконаний, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Боржник ухиляється від виконання рішення суду та не вживає заходів щодо його виконання.

Державний виконавець зазначив, що оскільки у боржника відсутнє майно, яке належить йому на праві власності та кошти, на які б можливо було звернути стягнення, виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобовязань.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Так, на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 54269303 з виконання виконавчого листа №820/1625/17, виданого 16.06.2017 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Державного бюджету суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 359116,94 грн. Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано.

Постановою державного виконавця від 11.07.2017 року накладено арешт на все майно боржника в розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Згідно відповіді державної фіскальної служби України від 26.09.2018 року №, інформація щодо джерела отримання доходів ОСОБА_2, номерів відкритих рахунків відсутня.

Пенсійний фонд України 19.09.2018 року надав відповідь № НОМЕР_1, що ОСОБА_2 на обліку не перебуває, пенсію не отримує.

Відповідно до відповіді БД «НАІС», за ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчужень обєктів нерухомого майна, відомості щодо ОСОБА_3 відсутні.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до Узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року та Узагальнень про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1ЦПК України (чинна норма ст.441 ЦПК України).

На підставі цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, встановленому ЦПК України, щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст.17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою.

Оскільки інші процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України) не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України, ст.377-1ЦПК України (чинна норма ст. 441 ЦПК України) є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів (посадових осіб).

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Окрім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не вбачає підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, конституційні права громадянина України щодо його права у виїзді з України та вїзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Єрмоленко В.Б.