Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

за участі секретаря Івасюти А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Третьої львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Третьої львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначав про те, що 08 квітня 2017 року помер його батько ОСОБА_2.

06 вересня 1997 року батько склав заповіт, в якому заповів йому, ОСОБА_1, квартиру №61 за адресою: м. Львів, вул. Варшавська, 68.

06 листопада 2017 року він подав заяву у Третю львівську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, однак отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. У своєму листі державний нотаріус пропонував йому звернутися в суд з відповідним позовом.

Вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому вирішив звернутись в суд.

В судове засідання, яке було призначено на 19 квітня 2018 року о 16.30 год., позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися. Однак, у канцелярію суду представником позивача ОСОБА_3 було подано заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов та просить розглядати справу у її відсутності.

Представник Третьої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи. В матеріалах справи міститься лист завідуючої Третьої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, з якого вбачається, що вона просять розглядати справу за відсутності їх представника.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 19 квітня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Положеннями ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №159628, яке видане 11 квітня 2017 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, ОСОБА_2 помер 08 квітня 2017 року (а.с. 5).

Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 було складено заповіт, в якому він своє майно заповідав ОСОБА_1

У копії заповіту від 06 вересня 1997 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі №2-4388, зазначено, що ОСОБА_2 заповів своєму синові ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 4).

06 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2, однак одержав відмову нотаріуса оформити право на спадщину, оскільки пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Суд вважає, що зазначені позивачем ОСОБА_1 причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 08 квітня 2017 року, слід визнати поважними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 259, 263,2 64, 265 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1), додатковий строк у 3 (три) місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, який помер 08 квітня 2017 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_6