УХВАЛА

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 553/1642/15-ц

провадження № 61-8691св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

зацікавлена особа - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

зацікавлена особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду міста Полтави від 23 вересня 2016 року у складі судді Кононенка С. Д. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Бондаревської С. М., Корнієнка В. І., Ординської Т. В.,

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку статей 55, 56, 64, частини четвертої статті 124 Конституції України, статей 383-387 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби системи Міністерства юстиції України та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо відмови виконувати рішення національного суду.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 16 листопада 2015 року з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь стягнуто моральну шкоду у розмірі 3 000 грн та судові витрати, всього 9 333,60 грн.

Починаючи з червня 2015 року й до теперішнього часу мають місце систематичні факти бездіяльності посадових осіб Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та боржника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», також протиправних дій зі сторони Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Вказані факти встановлені ухвалами Ленінського районного суду міста Полтави від 16 листопада 2015 року та 01 грудня 2015 року, які набрали чинності.

Посилаючись на вищенаведене, просив:

- вважати непорушеними та поновити строки для звернення до суду зі скаргою з огляду на те, що з 04 січня 2016 року і до теперішнього часу (протягом більше шести місяців) у державних службовців органу державної виконавчої служби системи Міністерства юстиції України, без руху та відповідного прийняття рішення, з порушенням вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться його заява та оригінал виконавчого листа Ленінського районного суду міста Полтави. З лютого 2016 року відповідна заява та оригінал виконавчого листа суду були надіслані та знаходяться без жодного виконання в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- з червня 2015 року до теперішнього часу визнати факти умисної неправомірної бездіяльності, протиправного невиконання рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 16 листопада 2015 року про стягнення боргу з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь в сумі 9 333,60 грн та відсутності організації та проведення належного службового розслідування начальником Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві ОСОБА_4, завідувачем підрозділу з обліку та доставки кореспонденції Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві ОСОБА_5; з 04 березня 2016 року і до теперішнього часу визнати неправомірною бездіяльність заступника директора Департаменту - начальника Управління контролю за діяльністю органів державної виконавчої служби Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_6;

- визнати неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_7 щодо невиконання рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 16 листопада 2015 року про стягненням боргу з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 в сумі 9 333,60 грн;

- в порядку статті 389 ЦПК України зобов'язати зацікавлених осіб у 10-денний строк із дня одержання ухвали суду надати суду та йому, як заявнику, письмову інформацію щодо організації та проведення ними роботи, спрямованої на фактичне виконання рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 16 листопада 2015 року зі стягненням боргу з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його (ОСОБА_3 користь у сумі 9 333,60 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 23 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано непорушеними та поновлено ОСОБА_3 строки для звернення до суду зі скаргою.

В порядку статті 389 ЦПК України зобов'язано зацікавлених осіб у 10-денний строк із дня одержання ухвали суду надати суду та ОСОБА_3, як заявнику, письмову інформацію щодо організації та проведення ними роботи, спрямованої на фактичне виконання рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 в сумі 9 333,30 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє про виконання ухвали суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду. Встановивши, що органами державної виконавчої служби не було належним чином дотримано вищенаведених вимог закону щодо повідомлення заявника про хід виконання судового рішення, суди задовольнили вимоги заявника в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні решти вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із їх необґрунтованості та безпідставності.

26 грудня 2016 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема, статті 26 Закону України «Про виконавче провадження, частини п'ятої статті 124 Конституції України, порушення норм процесуального правата пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просив скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

27 грудня 2016 року Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвали судів попередніх інстанцій у частині задоволених вимог та постановити нову про відмову у задоволенні цих вимог.

Зазначав, що ОСОБА_3 пред'явлено дві, пов'язаних між собою, вимоги, які мають різні процесуально-правові наслідки за результатами розгляду. Зокрема, заявник звернувся до суду з цією скаргою в порядку цивільного судочинства. Проте ним оскаржується, у тому числі, бездіяльність щодо неналежної організації та проведення службових перевірок і службових розслідувань щодо його звернень й цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У квітні 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» подала заперечення, в яких просила залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_3 та залишити без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 559/1642/15-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржує судові рішення з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, тому справу № 559/1642/15-ц слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 559/1642/15-ц за скаргою ОСОБА_3 в порядку статей 55-56, 64, частини п'ятої статті 124 Конституції України, статей 383-387 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи), статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби системи Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо відмови виконувати рішення національного суду за касаційними скаргами Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду міста Полтави від 23 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило