Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/109/15-ц
Провадження № 2/499/493/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" листопада 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №SAMDN7230 від 26.11.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 34705,87 грн., з яких 6482,00 грн. - заборгованість за кредитом, 24780,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1314,82 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1628,85 грн. - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 21.09.2018 року було прийнято дану справу до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч.5 ст.279 ЦПК України. Раніше надавала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вона кредит отримувала не для власних цілей, а задля передачі коштів своїй колишній начальниці, про що надала копію розписки, також просила суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача, конкретних обставин та підстав застосування не навела.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору №SAMDN7230 від 26.11.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік (3% на місяць), з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Анкети-заяви Позичальника, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг.

Так, щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2 та п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що банк має право змінювати кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, що підтверджується копіями умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою доданими до позовної заяви.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, що підтверджується умовами договору.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично подовжується на той самий строк.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №SAMDN7230 від 26.11.2009 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1

Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач належним чином не виконувала зобов'язання відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 34705,87 грн., з яких 6482,00 грн. - заборгованість за кредитом, 24780,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1314,82 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1628,85 грн. - штраф (процентна складова).

Разом з тим, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам та зазначає наступне.

До 28.12.2009 року розмір заборгованості за тілом кредиту змінювався, та станом на 28.12.2009 року загальна заборгованість за процентами становила 26,42 грн.

Починаючи з 28.12.2009 року та до 07.01.2015 року (дата, станом на яку пред'явлено позов), заборгованість за тілом кредиту не змінювалася та становила 6482,00 грн.

У період з 28.12.2009 року та до 31.12.2012 року (1099 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36,00% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

Заборгованість за процентами за період з 28.12.2009 року та до 31.12.2012 року є добутком: 6482,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) * 1099 днів (з 28.12.2009 року та до 31.12.2012 року включно) * 0,1% та дорівнює 7123,72 грн.

У період з 01.01.2013 року та до 31.08.2014 року (607 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,5% на місяць (30,00% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,083%.

Заборгованість за процентами за період з 01.01.2013 року та до 31.08.2014 року є добутком: 6482,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) * 607 днів (з 01.01.2013 року та до 31.08.2014 року включно) * 0,083% та дорівнює 3265,70 грн.

У період з 01.09.2014 року та до 07.01.2015 року (128 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,9% на місяць (34,80% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,097%.

Заборгованість за процентами за період з 01.09.2014 року та до 07.01.2015 року є добутком: 6482,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) * 128 днів (з 01.09.2014 року та до 07.01.2015 року включно) * 0,097% та дорівнює 804,81 грн.

У підсумку, заборгованість за процентами за весь період користування кредитом складає 11220,65 грн. (26,42 грн. + 7123,72 грн. + 3265,70 грн. + 804,81 грн.), а не 24780,20 грн.

Посилання позивача на ту обставину, що кредит вона отримувала не для своїх цілей, а для своєї колишньої начальниці ОСОБА_2, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити не є підставою для відмови в позові, а може в подальшому слугувати підставою для звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Так, що стосується заяви позивача про застосування строків позовної давності, то суд вважає за необхідне її задовольнити частково, у зв'язку з наступним.

Правові позиції Верховного Суду України вказують про застосування ст. 257 ЦК України, до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постановах №6-14цс14 від 19.03.2014 року, №6-95цс14 від 17.09.2014 року, №6-103цс14 від 29.09.2014 року, №6-134ці14 від 01.10.2014 року, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме інформації щодо кредитної картки, строк її дії встановлено до останнього дня місяця 01/2012 року, банк звернувся до суду 22.01.2015 року, отже загальний строк позовної давності не пропущено, а відповідно до розрахунку заборгованості останній платіж було внесено 15.12.2014 року, отже строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості по пені та штрафам позивачем було пропущено, отже в цій частині клопотання відповідача необхідно задовольнити та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.

Тобто, до стягнення з відповідача на користь відповідача підлягає заборгованість у загальному розмірі 17702,65 грн., що складається з наступного: 6482,00 грн. - заборгованість за кредитом, 11220,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених даним Кодексом.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це передбачено статтею 257 ЦК України.

Відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю . Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини та свої зобов'язання відповідач перед позивачем порушив та не виконав, позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Позивачем понесені судові витрати на суму 347,06 грн. на сплату судового збору, що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи.

Враховуючи те, що задоволено 51,00 % позовних вимог (17702,65 грн. від 34705,87 грн. складає 51,00 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в частині судового збору в розмірі 177,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (347,06 грн. х 51,00% / 100).

Керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса - 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, адреса для листування - 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код ЄРДПОУ 14360570) до ОСОБА_1 (66814, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - заборгованість за кредитним договором №SAMDN7230 від 26.11.2009 року, у сумі 17702,65 грн. (сімнадцять тисяч сімсот дві гривні 65 коп.), що складається з наступного:

6482,00 грн. - заборгованість за кредитом,

11220,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі 177,00 грн.(сто сімдесят сім гривень 00 коп.), понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

СуддяІ. В. Погорєлов