Справа №173/839/18
Провадження №6/173/32/2018
У Х В А Л А

іменем України

24 квітня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Петрюк Т.М.,

при секретарі Рудовій Л.В

розглянувши подання державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся заявник державний виконавець Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі держави ОСОБА_2 посилаючись на наступне: на виконанні у відділі державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 55576472 з виконання виконавчого напису № 11663, від 17.11.2017 року виданого приватним нотаріусом Чернігівського МНО ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 60 175,45 грн.

19.01.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено відповідну постанову сторонам. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення, боржник ОСОБА_2 рішення не виконав.

Боржник добровільно рішення суду не виконує, відомості щодо його працевлаштування згідно запитів відсутні, допомогу у центрі зайнятості, а також дохід у вигляді пенсії, інших видів доходу, з яких можливо стягнути утримання, не отримує.

Боржник неодноразово викликався до відділу для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, проте на виклики не з'являвся про причини неявки державного виконавця не повідомляв, але заходів щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати заборгованості .

При примусовому виконанні виконавчого провадження, державним виконавцем неодноразово здійснені виходи за адресою місця мешкання боржника, а саме: м. Верхньодніпровськ, вул. Гастелло, 11. Проте жодного разу двері ніхто не відчиняв, про що складені відповідні акти.

Враховуючи суму боргу за виконавчим документом та відсутність реального погашення боргу, а також беручи до уваги, що боржник ОСОБА_2 приховує від державного виконавця дані стосовно свого фактичного місця проживання. є підстави вважати, що ОСОБА_2 може виїхати за межі України.

Відповідно до повідомлення ДПСУ від 05.02.2018 року зазначено, що боржник має паспорт для виїзду за кордон та перетинав кордон України у 2017, 2018 роках, що й стало підставою звернення до суду.

Дослідивши матеріали подання виконавчої служби суд вважає, що вимоги про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 4 ст. 441 ЦПК України Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 існує невиконане зобов'язання з примусового виконання виконавчого напису № 11663 від 17.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського МНО ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 60 175,45 грн..

Також встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово викликався до Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровьскій області, що підтверджується копіями викликів. Проте ОСОБА_2 до державного виконавця не з'являвся та будь-яких заходів щодо відшкодування боргу не вчиняв. Крім того встановлено, що державним виконавцем були неодноразово здійснені виходи за адресою місця мешкання боржника, а саме: м. Верхньодніпровськ вул. Гастелло, 11. Проте жодного разу двері ніхто не відчиняв, що підтверджується відповідними актами, таким чином суд вважає доведеним факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов'язань за рішенням суду.

Також державним виконавцем доведено, що ОСОБА_2 має закордонний паспорт та у 2017, 2018 роках перетинав кордон держави, що підтверджується повідомленням державної прикордонної служби України від 05.02.2018 року.

З наданих до клопотання доказів судом встановлено, що державним виконавцем також вчиненні всі можливі заходи на виконання рішення суду. Отримана інформація щодо майна боржника. Згідно якої майно, на яке можна звернути стягнення у боржника відсутнє. Також відсутні дані про наявність у останнього доходів та рахунків у банківських установах.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити подання та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання виконавчого напису.

Керуючись ст. ст. 12, 441 ЦПК України, ст. 6 ЗУ« Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» , суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобов'язання згідно виконавчого напису № 11663 від 17.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського МНО ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 60 175,45 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Петрюк Т.М.

Ухвала складена 24.04.2018

Ухвала розміщена в ЄДРСР 25.04.2018

Ухвала набрала законної сили 10.05.2018