Справа № 221/4156/17
Провадження № 2/0182/1419/2018
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

06.11.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Рунчевої О.В.
секретаря - Нагаєвої Н. О.
за участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом Першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, посилаючись на наступні обставини.
Згідно довідки № 11606/2 від 28 грудня 2016 року ОСОБА_2 , у військовому званні «старший сержант» з 16 вересня 2016 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції. Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 , грубо порушуючи правила поводження із зброєю, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, 25 грудня 2016 року близько 09 год. 30 хв., перебуваючи на СП № 303811 /1, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю, а саме закріпленого та ввіреному йому в службове користування автомату АКС-74 № НОМЕР_3 , здійснив з останнього несанкціонований постріл, в результаті якого влучив у військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_3 (потерпілого) та спричинив йому тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_3 внаслідок вказаних дій перебував на стаціонарному лікуванні на протязі двох днів. Згідно довідки розрахунку військової частини НОМЕР_1 розрахунок фактичних витрат під час стаціонарного лікування військовослужбовця ОСОБА_4 складає 1 093 грн. 49 коп.
Відповідно до ст. 1206 ЦК України, п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМ України № 545 від 16 липня 1993 року кошти, які були витрачені на лікування ОСОБА_3 в розмірі 1 093 грн 49 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 . В добровільному порядку витрачені кошти не відшкодовані.
На підставі викладеного просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину на загальну суму 1093 грн. 49 коп.
Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.
Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.
Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03 липня 2017 року по справі № 221/2178/17 (провадження № 1-кп/221/355/2017) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
Як встановлено вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03 липня 2017 року, ОСОБА_2 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у військовому званні старший сержант, в порушення ст.ст. 9, 11, 13, 16, 20-22, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст..ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 52, 110 Настанови зі стрілецької справи 5.45 мм автомати Калашнікова та 5.45 ручні кулемети Калашнікова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, грубо порушуючи правила поводження із зброєю не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, 25 грудня 2016 року близько 09 год. 30 хвилин, перебуваючи у нетверезому стані на СП № 303811/1, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю, а саме: закріпленого та ввіреного йому в службове користування автомату АКС НОМЕР_4 , здійснив з останнього несанкціонований постріл, в результаті якого влучив у військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_3 (потерпілого) та спричинив йому тілесні ушкодження (а.с. 5-7).
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно довідки - розрахунку військової частини НОМЕР_1 № 608 від 03.04.2017 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_1 з 27 грудня 2016 року по 29 грудня 2016 року, розрахунок фактичних витрат під час стаціонарного лікування складає 1 093 грн 49 коп. (а.с. 48). До сьогодні кошти, витрачені на лікування потерпілого відповідачем не відшкодовані.
В матеріалах справи наявна квитанція № 1/118 про сплату витрат на стаціонарне лікування на користь в/ч НОМЕР_5 , що підлягає сплаті на підставі вироку Волноваського районного суду Донецької області від 03 липня 2017 року. Інших доказів, які б свідчили про відшкодування витрат на користь позивача судом не добуто.
Ст. 1166 ЦК України встановлено, що Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно ч.3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993 року передбаченого, що сума коштів, які підлягають відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину на загальну суму 1093 грн. 49 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1206 ЦПК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993 року, суд
В И Р І Ш И В:
Позов Першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 , код ОКПО НОМЕР_7 , р/р НОМЕР_8 ДКСУ в м. Києві, МФО 820172) витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину на загальну суму 1093 грн. 49 коп. (одна тисяча дев`яносто три грн. 49 коп.)

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Рунчева