Справа № 364/1244/18
Провадження № 2/364/415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.18 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

Позивача та Відповідача,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 16.10.2018 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначила, що вона з Відповідачем проживала у шлюбі з грудня 2008 року, від шлюбі вони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 06.11.2012 р. шлюб сторін було розірвано; 20.02.2016 р. вона уклала шлюб із ОСОБА_4, у звязку з цим змінила прізвище з «Тихонова» на «Вашеця». Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на тепер працює забійником в ТОВ «Антонівський мясокомбінат» в с. Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області, стягнення аліментів на інших дітей не проводиться.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 13.11.2018 р. відкрито провадження в справі, встановлено строк Відповідачеві для подання відзиву та призначено справу до підготовчого судового засідання на 11.12.2018 р.

У підготовчому судовому засіданні 11.12.2018 р. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, також просив позов задовольнити, про що подав письмову заяву (а.с. 26).

Суд, заслухавши позиції сторін, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав

ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони 03.12.2008 р. уклали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 075674, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області 03.12.2008 р., актовий запис № 67 (а.с. 5); від цього шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-ОК № 094260, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції 27.05.2008 р., актовий запис № 21 (а.с. 6), яка проживає разом із Позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Рогізнянською сільською радою Володарського району Київської області від 04.10.2018 р. № 235 (а.с. 8).

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 06.11.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією названого рішення суду (а.с. 9-10); 20.02.2016 р. Позивач уклала шлюб із ОСОБА_4, у звязку з цим змінила прізвище з «Тихонова» на «Вашеця», що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії І-ОК № 188908, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області 20.02.2016 р., актовий запис № 05 (а.с. 7).

Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Обєднаних Націй від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

Батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України).

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 181, частини першої статті 183, частини першої статті 191 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними;за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

За вимогами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розміри прожиткового мінімуму на поточний 2018 рік, зокрема, для дітей відповідного віку визначені статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

Зважаючи на усе викладене, суд, оцінивши в сукупності наявні докази, вважає, що Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та зобовязаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати цю дитину, тому позов слід задовольнити з урахуванням мінімальних гарантій щодо розміру аліментів на дитину, визначеному цитованою вище частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обовязок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивача на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Проте, зважаючи на визнання Відповідачем позову, суд застосовує положення частини першої статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», за якими з Відповідача слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті за подання даного позову.

Керуючись статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2-4, 12, 13, 82, 89, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, 430, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, урозмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.10.2018 р. дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття до 20.02.2026 р.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Копії повного рішення направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи

закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду буде складено не пізніше 21.12.2018 р.

Повне рішення суду складено 17.12.2018 р.

Суддя Л.А. Макаренко