Справа № 489/801/18
Номер провадження 2/489/1148/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_3 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3, яким просив визнати Договір купівлі продажу земельної ділянки № 19, що розташована в м. Миколаєві, по вул. Космонавтів, 43 в Садівничому товаристві «Ім. 61 Комунара» дійсним та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Свої вимоги мотивував тим, що 24 лютого 1998 року ним було придбано у ОСОБА_7 земельну ділянку № 19, що розташована в м. Миколаєві, по вул. Космонавтів, 43 в Садівничому товаристві «Ім. 61 Комунара», оформивши договір купівлі-продажу земельної ділянки. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належним йому майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не предявляв, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухилявся. 12.05.1998 року продавець помер, спадкоємцем після нього є відповідач ОСОБА_3 Також позивач після придбання земельної ділянки не оформив право власності на неї, в звязку з чим він не має можливості розпорядження своїм правом власності в повному обсязі.

Згідно наданих пояснень відповідачі проти позовних вимог не заперечують та зазначають, що на спірну земельну ділянку не претендують.

13.03.2018 року Ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

08.05.2018 року Ухвалою суду розгляд справи відкладено.

Згідно Ухвали від 23.08.2018 року судом витребувано у Державному нотаріальному архіві Миколаївської області спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_7, та у Пятій миколаївській державній нотаріальній конторі спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_8

Також, Ухвалою від 23.08.2018 року, оголошеною у судовому засіданні, до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3.

Відповідно до Ухвали від 06.11.2018 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Руденко ( після укладення шлюбу Сазно) ОСОБА_9.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідачів позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував.

Представник третьої особи Садівниче товариство «Ім. 61 Комунара» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

Земельна ділянка № 19 розташована у Садівничому Товаристві «Ім. 61 Комунара» в м. Миколаєві, загальною площею 0, 0604 га належала ОСОБА_10 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-MK №027936 від 02.04.1996 р., виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів № 604 від 30.11.1995 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №6 від 02.04.1996 року.

24 лютого 1998 року між ОСОБА_7 - з однієї сторони, та ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений Договір купівлі - продажу земельної ділянки № 19, що розташована в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 43 в Садівничому товаристві «Ім. 61 Комунара».

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року,чинного на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

За змістом ст. ст.128,153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності зі ст. 153 ЦК УРСР договір вважався укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. Позивачем у справі усі умови за договором виконані. Згідно вищевказаного договору відчужувана нерухомість продана позивачу. Грошові кошти отримані Продавцем від Покупця до підписання угоди. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, згідно до вимог ст. 237 ЦК України, суду не надано, тому суд вважає укладений договір дійсним.

Відповідно до ст. 14 Закону УРСР «Про власність» громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Позивач на теперішній час не має можливості зареєструвати своє право власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з матірю відповідачів, через те, що на час укладання договір не був нотаріально посвідчений, а відповідно його форма не відповідала формі, передбаченій діючим законодавством.

12 травня 1998 року померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина.

Згідно матеріалів спадкової справи №649/1998 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли її діти ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8 (дівоче прізвище ОСОБА_6, після укладення шлюбів Караченцева, в подальшому ОСОБА_8) ОСОБА_11 (а.с.82-109).

25.09.2004 року ОСОБА_8 померла, спадщину після її смерті прийняла донька Руденко (дівоче прізвище Караченцева, після укладення шлюбів Руденко, потім ОСОБА_4) ОСОБА_9.

Разом з тим, відповідачі проти позову не заперечують та вважають позовні вимоги обґрунтованими, оскільки на спірну земельну ділянку, продану спадкодавцем ОСОБА_7 не претендують.

Щодо позовних вимог в частині визнання права власності на земельну ділянку, то суд вважає, що вони є зайвими, оскільки рішення суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним є підставою для реєстрації права власності на майно у відповідному державному органі, до повноважень якого належить вчинення таких дій.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач не має можливості усунути порушення його прав на теперішній час в позасудовому порядку, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності задовольнити .

Визнати Договір купівлі-продажу земельної ділянки №19, що розташована в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 43 в Садівничому товаристві «Ім. 61 Комунара», укладений 24.02.1998 року між ОСОБА_10, з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку №19, що розташована в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 43 в Садівничому товаристві «Ім. 61 Комунара».

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія і номер паспорта ЕО598059, місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2,15;

Відповідач - ОСОБА_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Третя особа Садівниче товариство імені 61 Комунара, місцезнаходження юридичної особи: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 43.

Повний текст рішення складено 17.12.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова