Справа № 635/5126/17
Провадження № 2/635/471/2018
24 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,
при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
29 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст..ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н, згідно умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а позивач прийняв на себе зобов'язання за кредитним договором № ML -702/1027/2008 від 15.07.2008.
Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML -702/1027/2008 від 15.07.2008.
ОСОБА_1 умови кредитних договорів не виконувала в повному обсязі.
15 липня 2008 року в забезпечення виконання відповідача за кредтним договором, між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № РML -702/1027/2008, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання за кредитним договором.
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» стягнуто заборгованість за договором № ML -702/1027/2008 від 15.07.2008 в розмірі 1 381 704 гривні 36 копійок та судовий збір в розмірі 20 725 гривень 57 копійок.
На час звернення до суду з вказаним позовом заочне рішення Харківського районного суду Харківської облаті від 26 грудня 2016 року про стягення суми боргу за кредитним договором № ML -702/1027/2008 від 15.07.2008 не виконано.
Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600, 00 грн.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2017 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишення без руху, позивачу встановлений строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2017 провадження у справі відкрито та справа призначена до судового розгляду.
Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільно процессуального кодексу України (далі ЦПК України) який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.
Відповідно до п.1.9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діяли після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Представник позивача Камінська М.І., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Відзив не надала.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який наленжо повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договорам 15 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договори іпотеки № РML -702/1027/2008, за якими в іпотеку передано трехкімнатну ізольовану квартиру, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Тімірязева, кв.22, буд. 28/6.
29 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення права вимоги № б / н , за якими товариство набуло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними з ОСОБА_1.
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» стягнуто заборгованість за договором № ML -702/1027/2008 від 15.07.2008 в розмірі 1 381 704 гривні 36 копійок та судовий збір в розмірі 20 725 гривень 57 копійок. Рішення суду набрал законної сили 14.03.2017 року .
Отже, для стягнення цієї суми заборгованості і пред'явлено позов шляхом зверненя стягнення на предмет іпотеки.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У частинах першій, третій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
При цьому згідно із частиною першою статті 38 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі).
Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Отже, аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави дійти до висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.
Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1685цс16 та від 27 квітня 2017 року у справі № 6-679цс17.
Відповідно до пункту 6.4 договору іпотеки «Позасудове врегулювання», укладеного 15 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 договору іпотеки строни дійшли згоди, що Іпотекодержатель має право самостійно обрати такі шляхи позасудового врегулювання:
6.4.1. Іпотекодержателю належить право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України. Цим сторони дійшли згоди, що ціна продажу предмета іпотеки у випадку його продажу Іпотекодержателем, буде визначатися наступним чином:
а) початкова ціна продажу Предмета Іпотеки визначається Іпотекодержателем, але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки;
б) при неможливості продажу Предмета Іпотеки за ціною, визначеною згідно підпункту а) цього пункту, протягом одного місяця з моменту початку позасудового врегулювання, ціна продажу Предмета іпотеки визначається Іпотекодержателем, але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки і зменшеної на 10 відсотків;
в) при неможливості прожажу Предмета Іпотеки за ціною, визначеною згідно підпинку б) цього пункту, протягом двох місців з моменту початку позасудового врегулювання, ціна продажу Предмета іпотеки визначається Іпотекодержателем, але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки і зменшеної на 10 відсотків.
За пунктом 6.4.2. договору іпотеки при виникненні Іпотечного випадку Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю Іпотечне Повідомлення (цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому Договорі) з вказівкою про загальну суму боргових зобов'язань та граничний строк погашення Боргових Зобов'язань. У випадку непогашення Іпотекодавем Боргових Зобов'язань у строк, передбачений у Іпотечному Повідомленні, право власності на Предмет іпотеки переходить від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення боргових Зобов'язань, вказаному з Іпотечному Повідомленні. При цьому Іпотекодержатель зобов'язаний реалізувати Предмет Іпотеки протягом 1 (одного) року, а суму, отриману від реалізації, направити на погашення Боргових Зобов'язань та інших Фактичних Вимог. Залишок коштів, отриманих від реалізації Предмета Іпотеки, після погашення Боргових Зобов'язань, інших Фактичних Вимог та відшкодування всіх витрат Іпотекодержателя, повертається Іпотекодавцю відповідно, до чинного законодавства України.
Застереження: Сторони встановлюють, що положення пункту 6.4. з підпунктами цього Договору, разом з іншими положеннями цього Договору, являють собою повний укладений договір між Сторонами про задоволення вимог Іпотекодержателя в якому Сторони визначили можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, іпотечним договором визначено, що задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі є одним із позасудових способів врегулювання і здійснюється на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а не на підставі рішення суду.
Оскільки, надання права іпотекодержателю права продажу з наданням всіх повноважень продавця предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу відповідно до Закону України «Про іпотеку» та умов укладеного між сторонами договору є позасудовим способом захисту, жодних доказів на підтвердження вчинення дій, передбачених умовами договору для позасудового врегулювання спору, а також вчинення дій, необхідних для реєстрації права власності на предмет іпотеки та подальшої його реалізації від свого імені (п. 6.4), позивач не надав, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Отже, вимогами Закону України «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору передбачена певна процедура, у тому числі і шляхом направлення Іпотнекодавцю Іптечного Повідомлення (цінним листом або листом з повідомлення про врчення за адресою, вказаною в цьому Догорові) з вказівкою на загальну суму Боргових зобов'язань, граничний строк їх погашення та наслідки їх невиконання. Однак матеріали справи не містять вказаних Іпотечних Повідомлень та доказів їх направлення.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Крім того, враховуючи, що інші позовні вимоги є похідними, вони також задоволеню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області 16.11.1999р, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1
Повне рішення складено 03 травня 2018 року.
Суддя - Я.А. Шинкарчук