Справа № 460/1097/17
Провадження №2-з/460/11/18
УХВАЛА

04.05.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі Юрчишині В.В.

за участі позивача та представника позивача,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними і скасування рішення суб?єкта владних повноважень та державного акта на право власності на землю, -

встановив:

У провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними і скасування рішення суб?єкта владних повноважень та державного акта на право власності на землю.

Позивач 27.04.2018 подав заяву про забезпечення позову, у якій просить невідкладно вжити заходів до забезпечення його позову шляхом:

накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:1173 за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вулиця Наукова, земельна ділянка 11 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258);

заборони ОСОБА_2 (ідентифікаційний (податковий) номер НОМЕР_1; місце проживання: 81085, Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вул. Наукова, 11) розпоряджатися земельною ділянкою, кадастровий номер :04:001:1173 за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вулиця Наукова, земельна ділянка 11 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258).

В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 покликається на те, що він звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними і скасування рішення суб?єкта владних повноважень та державного акта на право власності на землю, а саме: просить визнати незаконним, недійсним і скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ № 074926, виданий ОСОБА_3 сільською Радою народних депутатів 15.06.1998 р., згідно з яким ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 19.12.1994 року № 112 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,2494 га. на території с. Рясне-Руська, ОСОБА_3 сільської ради для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (надалі - Державний акт на право приватної власності на землю від 15.06.1998 р.); визнати незаконним, недійсним і скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів «Про передачу безкоштовно у приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства в селах сільської Ради» від 19.12.1994 року № 112 в частині передачі ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність земельної ділянки, площею 0,23 га. в с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області для обслуговування житлових будинків, громадських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства (надалі рішення виконкому від 19.12.1994 року № 112).

Зазначені вимоги Позивач обґрунтовує тим, що спірна земельна ділянка, площею 0,0329 га., охоронюване законом право на користування якою належить позивачу, була незаконно вилучена з його користування без його відома і згоди, та включена до складу іншої земельної ділянки, що перебувала у користуванні відповідачки ОСОБА_2, і згодом була надана останній у приватну власність. Внаслідок цього загальна площа земельної ділянки, наданої у власність відповідачки ОСОБА_2 згідно виготовленого на неї Державного акту на право власності на землю від 15.06.1998 р., який міститься в матеріалах справи, зросла до розміру 0,2494 га., а позивача ОСОБА_1 взагалі позбавлено вказаної земельної ділянки. Позивач стверджує, що набув у порядку, встановленому ст. 20 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 р., право користування цією спірною земельною ділянкою, а документами, що стверджують це право землекористування та знаходяться в матеріалах справи,є записи в погосподарській книзі № 8 Рясненської сільської Ради за 1971, 1972, 1973 р.р. (особистий рахунок № 114) і погосподарській книзі № 2 ОСОБА_3 сільської Ради народних депутатів за 1980, 1981, 1982 р.р. (особистий рахунок № 163, по земельній шнуровій книзі № 57) про розміри земельних ділянок, що перебувають в його користуванні. Також покликається на те, що на підставі абз. 3 п. 5 постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» від 18 грудня 1990 року N 562-XII і п. 6 і 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III, який набав чинності 01.01.2002 р., він зберіг до часу розгляду справи набуте ним 01 січня 1971 року право користування вказаною спірною земельною ділянкою і вправі нею користуватися.

Під час судового розгляду справи, 20.04.2018 р. представником позивача ОСОБА_6 виявлено, що 14.06.2017 року відповідачем ОСОБА_2, на підставі оспорюваного Державного акту на право приватної власності на землю від 15.06.1998 р., було здійснено державну реєстрацію на її імя спірної земельної ділянки у Відділі в Яворівському районі Держгеокадастру у Львівській області з наданням їй кадастрового номеру :04:001:1173 за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вулиця Наукова, земельна ділянка 11, а 05.12.2017 р. нею було здійснено на основі цього ж оспорюваного Державного акту на право приватної власності на землю від 15.06.1998 р. державну реєстрацію на її імя права власності на вказану спірну земельну ділянку з наданням їй реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна 258. Ці обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.04.2018 р. № 121411615, копія якої додається.

Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідачем ОСОБА_2 05.12.2017 року (за час судового розгляду справи) на своє імя права власності на спірну земельну ділянку згідно з оспорюваним Державним актом на право приватної власності на землю від 15.06.1998 р., є документальним підтвердженням наміру відповідача ОСОБА_2 навмисно ухилитися від виконання у подальшому можливого рішення судупро задоволення позову та свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також ускладнити чи унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав землекористування позивача ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду, адже відповідач ОСОБА_2 у будь-який момент може відчужити спірну земельну діяльність третім особам до часу вирішення справи по суті, що неминуче ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення заявленого до відповідача позову.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 153 ЦПК України заява розглядається у судовому засіданні за участю сторін.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення позову з викладених у ній підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, дослідивши інші матеріали позову, суд дійшов до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із змістом п. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що обидві сторони стверджують, що мають право на спірну земельну ділянку, а позивач ОСОБА_1 використовує цю земельну ділянку багато десятків років; відчуження відповідачем ОСОБА_2 спірної земельної ділянки іншій особі може істотно ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову та ускладнити чи унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав землекористування позивача ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду; факт реєстрації відповідачем ОСОБА_2 під час судового розгляду справи, а саме 05.12.2017 року, на своє імя права власності на спірну земельну ділянку згідно з оспорюваним Державним актом на право приватної власності на землю від 15.06.1998 р., є документальним підтвердженням наявності ризику відчуження спірної земельної ділянки третій особі до часу вирішення справи по суті; позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може в наступному істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його прав.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову суд вважає співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та вжити заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153, 157 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними і скасування рішення суб?єкта владних повноважень та державного акта на право власності на землю - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними і

скасування рішення суб?єкта владних повноважень та державного акта на право власності на землю шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:1173 за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вулиця Наукова, земельна ділянка 11 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258);

- заборони ОСОБА_2 (ідентифікаційний (податковий) номер НОМЕР_1; місце проживання: 81085, Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вул. Наукова, 11) розпоряджатися земельною ділянкою, кадастровий номер :04:001:1173 за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вулиця Наукова, земельна ділянка 11 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 258).

Відомості про сторони: позивач ОСОБА_1; РНОКПП(ідентифікаційний/податковий номер) НОМЕР_1; проживає за адресою: 81085, Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вул. І.Богуна, 11-а; номер засобів звязку 096-92-76-951. Відповідач ОСОБА_2; РНОКПП (ідентифікаційний/податковий номер) НОМЕР_1; проживає за адресою: 81085, Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, вул. Наукова, 11).

Інші відомості, передбачені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали скерувати до Яворівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції для відома та виконання.

Копію ухвали суду скерувати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через місцеві суди.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.А. Кондратьєва