Справа№340/600/17
Провадження № 2/340/39/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.01.2014 б/н в сумі 69977,69 грн., що складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 58696,23 грн., заборгованості за пенею в сумі 3200,00 грн., штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 3308,46 грн; судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитного договору № б/н від 15.01.2014 відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком кредитний договір. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, який свої зобовязання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав у звязку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 69977,69 грн. А тому просить позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Від представника відповідача- адвоката ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала частково, а саме - в частині заборгованості за кредитом. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу просить відмовити, а також зменшити розмір стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, посилаючись на важке матеріальне становище відповідача. Також просить справу розглянути без участі її та відповідача участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.01.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 4400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з пільговим періодом 30 днів із кожною тратою кредитних коштів та подальшою сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі несплати суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100,00 грн, клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 9-32).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустив утворення заборгованості.

Згідно з представленим розрахунком (а.с. 5-6), станом на 14.09.2017 заборгованість позичальника за кредитним договором становила 69977 грн. 69 коп., що складається з наступного: 4273, грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 58696 грн. 23 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3200 грн. 00 коп.- заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3308 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова).

Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобовязання по договору кредиту, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобовязань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача в частині тіла кредиту та відсотків у зазначених розмірах.

При цьому, суд не вбачає підстав для зменшення розміру відсотків у звязку із складним матеріальним становищем відповідача, оскільки така вимога не ґрунтується на чинних положеннях законодавства України. В той же час, згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відсотки нараховані Банком відповідно до вимог чинного законодавства та порядок їх сплати, визначений Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 06 березня 2010 року № СП 2010 -256, з якими боржник був ознайомлений. А тому відсотки у визначеній сумі підлягають стягненню у повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банком крім штрафів 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 3308 46 коп. (5% процентна складова від суми заборгованості), також нараховано і пеню в розмірі 3200 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Така позиція суду кореспондується з висновком Верховного суду України, викладеним у постанові № 6-2003цс 15 від 21.10.2015, який підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права, правовим висновком якої є те, що: цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи відповідні обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 3200 грн. 00 коп. такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають.

Крім цього, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За таких обставин, оскільки відповідач порушив взяті на себе кредитні зобовязання щодо внесення щомісячних платежів на погашення кредиту, в той же час нарахований розмір неустойки є значним, а також враховуючи вік та матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 500 грн. та в цій частині позовні вимоги задовольнити частково.

У звязку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 4273, грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 58696 грн. 23 коп. та штраф в сумі 500 грн., а всього в сумі 63469 грн. 23 коп.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст.11-13, 81, 223, 247, 259, 264-265,268, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , заборгованість за кредитним договором від 28.09.2007 б/н в сумі 63469 грн. 23 коп. (шістдесят три тисячі чотириста шістдесят девять гривень 23 копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1440 гривні 00 копійок (одна тисяча чотириста сорок гривень двадцять дві копійки).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Б. Бучинський