Справа № 160/517/18 Провадження № 2/160/255/18
про відмову у забезпеченні позову
07.11.2018 року смт. Локачі
Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,
за участю: секретаря - Гупалик А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області, Зубильненська сільська рада Локачинського району Волинської області про визнання права власності на майно та відшкодування шкоди,
05.11.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі шляхом заборони вчиняти певні дії відповідачу ОСОБА_2
У своїй заяві ОСОБА_1 вказав, що на початку серпня 2018 року йому, з повідомлення охоронника обєкту, стало відомо, що ОСОБА_2, будучи власником інших будівель відгодівельного комплексу по вул. Польовій, 2-2а, в с. Зубильне Локачинського району, з невідомих для позивача причин, дійшов висновку, що йому належить приміщення площею 2283,2 кв.м за адресою: вул. Польова, 2а, с. Зубильне Локачинського району Волинської області, право власності на яке належить ОСОБА_1, та приступив до здійснення дій щодо розбирання (демонтажу) вказаного приміщення.
Ухвалою судді Локачинського районного суду від 08 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області, Зубильненська сільська рада Локачинського району Волинської області про визнання права власності на вищезазначене майно та відшкодування шкоди.
25.10.2018 року ОСОБА_1 до Локачинського районного суду було подано заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог до ОСОБА_2 в частині відшкодування завданої останнім шкоди в розмірі 309 246,00 грн., завданої в результаті протиправних дій щодо демонтажу майна, що належить ОСОБА_1
Таким чином, розмір збитків, завданих відповідачем у справі ОСОБА_1 складає значну суму - 309 246,00 грн., що слугує підставою для висновку про те, що існує вірогідність того, що відповідач має можливість вчинити дії щодо ухилення від виконання рішення суду щодо відшкодування позивачу завданої йому шкоди по демонтажу належного ОСОБА_1 майна.
Враховуючи наведене, просить Заборонити ОСОБА_2 вчиняти буд-які дії щодо відчуження ним належного йому нерухомого майна у вигляді приміщення №1 комплексу для утримання птиці (А-1), реєстраційний номер майна №37617915, адреса: Волинська область, с. Зубильне, вул. Польова, 2 та приміщення №2 комплексу для утримання птиці (Б-1), реєстраційний номер майна 37908262, адреса: Волинська область, с. Зубильне, вул. Польова, до вирішення судом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по суті.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1,2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справимає право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно із ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 КПК України).
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п.4 постанови Пленуму ВСУ).
У заяві позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме обраний ним вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Також зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів не вбачається вартість майна, яке пропонується заборонити відчужувати ОСОБА_2, що не дає можливості суду встановити чи співмірна вартість цього майна ціні позову.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені в заяві ОСОБА_1 мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі у спосіб, обраний позивачем, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не призведе до порушення законних прав та інтересів відповідача, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області, Зубильненська сільська рада Локачинського району Волинської області про визнання права власності на майно та відшкодування шкоди - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба