П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Рівне

справа № 569/12012/17

провадження № 22-ц/787/629/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4

представник позивача- адвокат ОСОБА_5

представник відповідача- адвокат ОСОБА_6

розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Ковальова І.М. від 1 лютого 2018 року, проголошеного в 10год.27хв. в м.Рівне, дата виготовлення повного судового рішення не вказана

в с т а н о в и в :

3.08.2017року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів станом на 27.07.2017року:

- у сумі 23 760грн., нараховану на заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_7, 27.10.1999року народження, яка виникла в період з березня 2016року по січень 2017року та у сумі 8682грн., нараховану на заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_8,1.06.1998року народження, яка виникла в період з березня 2016року по травень 2016 року по виконавчому листу №569/14641/14-ц, виданому 31 липня 2015 року Рівненським міським судом;

- у сумі 10 835,31грн., нараховану на заборгованість по аліментах на навчання дочки ОСОБА_8, яка виникла в період з 23 вересня 2016 року по січень 2017 року по виконавчому листу №569/12209/14-ц, виданому 24 січня 2017 року Рівненським міським судом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликалась на те, що рішенням Рівненського міського суду від 12 червня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей по 600 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 20.02.2015 року і до досягнення ними повноліття. Також відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки на навчання дочки ОСОБА_8, 1.06.1998року народження по 1тис.грн. щомісячно, починаючи з 23.09.2016 року і до закінчення нею навчання, але не довше 23 років. Проте, ОСОБА_4 своєчасно рішень суду не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментам.

Також зазначила, що рішенням суду від 1.06.2016року з ОСОБА_4 вже стягнута пеня за прострочення сплати аліментів за період з 20.02.2015року по 29.02.2016 року, однак воно не виконується, внаслідок чого виникла нова заборгованість по пені за період з 1.03.2015року по 27.07.2017року в сумі 47232,18грн. Просила стягнути пеню в загальному розмірі 90 509,49грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей та на навчання дочки в загальному розмірі 43 277,31грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення мотивоване тим, що відповідач ухиляється від виконання рішень про стягнення аліментів на утримання двох своїх дітей і станом на 1.02.2017 року має заборгованість на суму 13 392,85 грн. та на навчання дочки - заборгованість на суму 4 233,31грн., а тому на підставі ст. 196 СК України з нього на користь стягувача підлягає стягненню неустойка (пеня) в сумі 43 277,31грн. Суд також виходив із того, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1.07.2016 року вже була стягнута неустойка у розмірі 30019,27грн. на заборгованість по аліментам, яка виникла за період з 20.02.2015року по 29.02.2016 року, тому вона повторному стягненню за цей період не підлягає.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким стягнути з нього пеню у сумі 3088,33грн.

Вказує, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми ст.549 ЦК України, ст.196 СК України та не враховано правові позиції Верховного Суду України, висловлені у справах №6-94цс15, №6-300цс16, №6-1554цс16.

Крім цього, звертає увагу на те, що ним 30.06.2016 року переказано ОСОБА_3 аліменти у сумі 2400грн. за квітень та травень 2016року, однак платіжному дорученню суд першої інстанції не дав оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що суд правильно, із врахуванням положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", застосував до спірних правовідносин положення ст. 196 ч.1 СК України, яка регулює питання відповідальності за прострочення сплати аліментів та стягнув неустойку у сумі 43 277,31грн. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині визначення розміру пені та судового збору- зміні з огляду на такі обставини.

Встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_9, 27.10.1999року народження та ОСОБА_10, 1.06.1998року народження, на утримання яких рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у сумі по 600грн. на кожного щомісячно, починаючи з 20.02.2015року і до досягнення дітьми повноліття.

Крім цього, рішенням Рівненського міського суду стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь позивачки на навчання дочки ОСОБА_8, 1.06.1998року народження по 1тис.грн. щомісячно, починаючи з 23.09.2016року і до закінчення нею навчання, але не довше 23 років.

Рішення перебувають на виконанні у Рівненському МВ ДВС та відповідачем виконуються неналежним чином.

Відповідно до розрахунків заборгованості, здійснених державним виконавцем Рівненського МВ ДВС, заборгованість ОСОБА_4 за виконавчим листом №569/14641/14-ц від 31.07.2015 року по аліментах на утримання ОСОБА_9 станом на 1.02.2017 року становить 13 392,85грн., а на утримання ОСОБА_10 станом на 1.06.2016року-9192,85грн. (а.с.19,20). Заборгованість ОСОБА_4 за виконавчим листом №569/12209 від 24.01.2017 року на навчання ОСОБА_10 станом на 1.02.2017року-4 233,31грн. (а.с.18)

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції правильно виходив із доведеності факту неналежного виконання відповідачем обов'язку зі сплати аліментів на користь позивачки та вірно врахував, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1.07.2016 року вже була стягнута неустойка у розмірі 30019,27грн. на заборгованість по аліментам, яка виникла за період з 20.02.2015року по 29.02.2016 року, тому розрахунок неустойки необхідно починати з березня 2016 року.

Разом з тим, визначаючи розмір пені, що підлягає стягненню з боржника за неналежне виконання свого обов'язку з утримання двох дітей, суд першої інстанції погодився з розрахунком, викладеним позивачкою у позовній заяві та додатках до неї, не перевіривши його правильність і відповідність вимогам ст. 196 СК України і не провівши відповідні розрахунки у своєму рішенні.

Аналіз розрахунку, здійсненого ОСОБА_3 у позовній заяві, не відповідає вимогам ст.196 СК України, судом першої інстанції не враховані правові позиції Верховного Суду України.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-94цс-15 від 1 липня 2015 року: з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Матеріалами справи підтверджується, що з вини відповідача, який своєчасно належним чином не виконував свої обов'язки, утворилась сума заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7, розмір якої з березня 2016 року по січень 2017року включно становив 6 600 грн., на утримання дочки за період з березня 2016року по травень 2016року включно-1800грн., а на її навчання за період з 23 вересня 2016 року по січень 2017 року включно-4 233,31грн.

30.06.2016 року ОСОБА_4 сплачено аліменти на утримання дітей у сумі 2400 (за квітень, травень 2016року), тобто по 1200 грн. на кожного.(а.с.60)

Доказів того, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками до суду не надано, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 3 102грн., нарахована станом на 27.07.2017року на заборгованість по аліментах, що утворилась за період з березня 2016 року по січень 2017року на утримання сина ОСОБА_9, виходячи з такого розрахунку:

березень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

квітень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х30день=180грн.;

травень 2016 р. - 600х1%=6грн.х31день=186грн.;

червень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х30день=180грн.;

липень 2016 р.- 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

серпень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

вересень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х30день=180грн.;

жовтень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

листопад 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х30день=180грн.;

грудень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

січень 2017р.- 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

всього 2022грн.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України в редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набув чинності 8 липня 2017 року, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Станом на 8.07.2017року заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 6600грн., що утворилась за період з березня 2016 року по січень 2017року відповідачем сплачена у сумі 1200грн.(за квітень, травень 2016року), а тому пеня з 8 по 27 липня 2016року становить: 5400х1%=54х20дн.=1080грн.

Разом становить: 2022+1080=3102грн.

З відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 672грн., нарахована станом на 27.07.2017року на заборгованість по аліментах, що утворилась за період з березня 2016року по травень 2016 року на утримання дочки ОСОБА_10, виходячи з такого розрахунку:

березень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х31день=186грн.;

квітень 2016 р. - 600грн.х1%=6грн.х30день=180грн.;

травень 2016 р. - 600х1%=6грн.х31день=186грн.;

всього 552грн.

Станом на 8.07.2017року, на підставі ч.1 ст.196 СК в новій редакції, заборгованість по аліментам на утримання дочки ОСОБА_8 у розмірі 1800грн., що утворилась за період з березня 2016 року по травень 2017року відповідачем сплачена у сумі 1200грн.(за квітень, травень 2016року), а тому пеня з 8 по 27 липня 2016року становить: 600х1%=6х20дн.=120грн.

Разом становить: 552+120=672грн.

З відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 2092,91грн., нарахована станом на 27.07.2017року на заборгованість по аліментах за період з 23 вересня 2016 року по січень 2017 року на навчання дочки ОСОБА_10, виходячи з такого розрахунку:

з 23 вересня 2016 р. 233,31грн.х1%=2,33грн.х7днів=16,31грн.;

жовтень 2016 р. - 1000грн.х1%=10грн.х31день=310грн.;

листопад 2016 р. - 1000грн.х1%=10грн.х30день=300грн.;

грудень 2016 р. - 1000грн.х1%=10грн.х31день=310грн.;

січень 2017р.- 1000грн.х1%=10грн.х31день=310грн.;

всього 1246,31грн.

Станом на 8.07.2017року, на підставі ч.1 ст.196 СК в новій редакції, заборгованість по аліментам на навчання дочки ОСОБА_8 у розмірі 4233,31грн., що утворилась за період з 23 вересня 2016 року по січень 2017 року відповідачем не сплачена, а тому пеня з 8 по 27 липня 2016року становить: 4233,31х1%=42,33х20дн.=846,6грн.

Разом становить: 1246,31+846,6=2092,91грн.

Загальна сума пені становить 5866,91грн.(3102+672+2092,91).

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 3.10.2017) передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору звільнена.

Позов заявлений на суму 90 509,49гррн., задоволений на суму 5866,91грн., тобто на 6,48%(5866,91х100:90509,49).

Судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачу за рахунок держави із Державного бюджету у сумі 257,79грн. (960х6,48%=62,21+640=702,21; 960-702,21)

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, ст.196 СК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 1 лютого 2018 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації м.Рівне вул.Ст.Бандери,69, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3(місце реєстрації м.Рівне вул.П.Могили,28/1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пеню станом на 27.07.2017року:

-у сумі 3 102(три тисячі сто дві) грн. на заборгованість по аліментах, що утворилась за період з березня 2016 року по січень 2017року на утримання сина ОСОБА_9,

- у сумі 672(шістсот сімдесят дві)грн. на заборгованість по аліментах, що утворилась за період з березня 2016року по травень 2016 року на утримання дочки ОСОБА_10 та

- у сумі 2092(дві тисячі девяносто дві)грн.91коп.грн. на заборгованість по аліментах, що утворилась за період з 23 вересня 2016 року по січень 2017 року на навчання дочки ОСОБА_10, всього 5866(пять тисяч вісімсот шістдесят шість)грн.91коп.

Повернути з Державного бюджету України в особі УДКСУ у м.Рівному, код 38012714, з розрахункового рахунку № 0002 в ГУ ДКСУ у Рівненській області, , МФО: 833017, код класифікації доходів бюджету: 22030001 ОСОБА_4 (проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації м.Рівне вул.Ст.Бандери,69, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 257 (двісті пятдесят сім) грн.79коп. на відшкодування судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_1П

ОСОБА_2