Ухвала

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 278/2513/17

провадження № 61-46378ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 19 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2, державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції АртемчукОксани Дмитрівни про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, яка не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки подана після закінчення строку на касаційне оскарження і в ній не порушується питання про поновлення цього строку.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження судового рішення закінчився 22 жовтня 2018 року, а касаційну скаргу направлено засобами поштового зв'язку до суду 23 жовтня 2018 року.

Посилання в касаційній скарзі на дату отримання постанови апеляційного суду не змінює строк касаційного оскарження, а може бути підставою для поновлення у разі заявлення відповідного клопотання.

Клопотання про поновлення процесуального строку особою, яка подає касаційну скаргу, не порушується, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, в касаційній скарзі викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України і статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Із наведених особою, яка подала касаційну скаргу, доводів не вбачається підстав для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 03 жовтня 2017 року із змінами, внесеними Законом України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подачі позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ставка судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становила 640,00 грн, особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити судовий збір у розмірі 1 280,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 19 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв