АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

іменем України

25 квітня 2018 року

м.Харків

справа №41/4490/17

провадження № 22-ц/790/1131/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Колтунової А.І.,

суддів - Пилипчук Н.П., Маміної О.В.,

за участю секретаря Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до акціонерної компанії «Харківобленерго» про зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2017 року, ухвалене суддею Курганніковою О.А.,

у с т а н о в и в:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до АК «Харківобленерго», в якому просив зобовязати АК «Харківобленерго» безоплатно підготувати та невідкладно надати ОСОБА_4 підписаний проект договору про приєднання до електромереж, відповідно до додатку 1 до Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №32 від 17.01.2013 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 29.12.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про приєднання до електричних мереж його будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Борщова, вул. Сонячна, 17. У заяві на приєднання йшлося про стандартне підключення до 300 метрів з потужністю 16кВт 380 Вт. Однак йому у приєднанні було відмовлено. Відмова мотивована тим, що будинок позивача отримує живлення від електромереж Спілки військових індивідуальних домобудівників (СВІДОМ), що на думку позивача є незаконним та необґрунтованим.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення районного суду, ухвалити нове, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилався на те, що судом неправильно застосовані норми чинного законодавства, а саме, те, що згідно з положеннями Закону України Про ринок електричної енергії споживач електричної енергії має право на вільний вибір електропостачальника. Це закріплено в ч. 6 ст. 62 цього Закону, а також в п. 2 ч. 1 ст. 58 цього Закону, відповідно до якого споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку. Умови зміни електропостачальника встановлені ст. 59 Закону України Про ринок електричної енергії-. Відповідно до цієї статті зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника. Спори між споживачем та електропостачальником під час зміни електропостачальника розглядаються відповідно до порядку розгляду скарг та вирішення спорів, затвердженого Регулятором. Наявність спору між електропостачальником і споживачем не є підставою для затримки у виконанні договору постачання електричної енергії споживачу новим електропостачальником. ОСОБА_5 України Про ринок електричної енергії», який є вищим за юридичною силою, ніж Правила користування електричною енергією, надає споживачам безумовне право на зміну електропостачальника. При цьому право на зміну електропостачальника не залежить від виходу споживача з населеного пункту чи вчинення ним будь-яких інших дій.

Окрім цього зазначає, що організація СВІДОМ не є населеним пунктом. Населеним пунктом є Жовтнева сільська рада Харківського району Харківської області. Про це безпосередньо зазначено в Довідці Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області від 07.07.2017, долученої до матеріалів справи, в якій зазначено, що будинок Позивача і вул. Сонячна, на якій він розташований, підпорядковані Жовтневій сільській раді, а не будь-якому іншому субєкту.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача АК «Харківобленерго» просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Зазначає, що на момент виникнення предмету спору Закону України «Про ринок електричної енергії» не набув законної сили, тому доводи скарги про незастосування цього закону судом першої інстанції є необґрунтованими. Окрім цього, вимоги «Правил користування електричною енергією» (далі ПКЕЕ) діяли як на момент виникнення спору, так і діють зараз відповідно до п.22 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та не суперечать, а визначають порядок виконання даного нормативного акту.

Також вказує, що за приписами п.12.5 ПКЕЕ споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту, має право змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації лише у разі виході із складу населеного пункту, що позивачем доведено не було.

Окрім цього надана позивачем для приєднання до енергомереж відповідача роздруківка з мережі Інтернет супутникової зйомки не може вважатися як належне виконання ним вимог п.1.3 ПКЕЕ щодо вимог до пакету документів для приєднання.

В суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримала.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що він вийшов зі спілки, будинок, який належить ОСОБА_4, входить до комплексу СВІДОМ і його приєднання повинно здійснюватися від мереж цього обєкту архітектури та в рахунок дозволеної йому потужності,а також не довів, що ними дотримані усі умови для укладення договору щодо приєднання до електромереж акціонерної компанії «Харківобленерго».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що господарські будівлі та споруди за адресою: с.Борщова, вул..Сонячна, 17, належать на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,195 га, розташовану за адресою: вул..Сонячна, 17, с.Борщова для будівництва та обслуговування жилого будинку.

29.12.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про приєднання до електричних мереж його будинку, що розташований за вищезазначеною адресою. У заяві на приєднання йшлося про стандартне підключення до 300 метрів з потужністю 16кВт 380 Вт.

Листом від 31.12.2015 року АК «Харківобленерго» повідомлено позивачу, що технічні умови видаються на обєкт архітектури з подальшим приєднанням окремих частин обєкта архітектури від внутрішньо-будинкових мереж. За отриманням послуги приєднання звертається власник (балансоутримувач) об'єкта чи зацікавлена особа від його імені за наявності повноважень. При підготовці технічних умов по приєднанню зясувалося, що будинок позивача отримує живлення від електромереж Спілки військових індивідуальних домобудівників (СВІДОМ), яка забезпечує електроенергією садові ділянки в с. Борщова. Тобто будинок позивача входить до комплексу СВІДОМ і його приєднання повинно здійснюватись від мереж цього об'єкта архітектури та в рахунок дозволеною йому потужності (а.с.12).

Згідно договору про постачання електричної енергії №12049.01 від 20.05.2004 року, вбачається, що АК «Харківобленерго» та СВІДОМ уклали договір про постачання електричної енергії, постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами (а.с. 57-64).

Рішенням районної ради народних депутатів Харківської області ХІ сесії ХХІ скликання від 15.01.1993 року «Про відведення земель індивідуального житлового будівництва «Спілці військових індивідуальних домобудівників», виділено земельну ділянку площею 63 га ріллі із державних земель Жовтневої сільської ради народних депутатів спілці військових індивідуальних домобудівників для індивідуального будівництва (а.с.67).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, земельна ділянка та розташований на ній будинок ОСОБА_4 отримує живлення від електромереж СВІДОМ, яка забезпечує постачанням електроенергії на вищезазначені земельні ділянки.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач, це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, з наступними змінами ( далі Правила), ці Правила регулюють відносини між громадянами споживачами електричної енергії та енергопостачальниками.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно до п.3 вказаних Правил, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією ( додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Відповідно до п. 1.2 «Правил приєднання електроустановок до електричних мереж», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики від 17.01.2013 року №32,зазначено, що технічні умови на приєднання до мереж (обєктів) електроенергетики комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення обєкта замовника електричною енергією, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо електропостачання, та є невідємним додатком до договору про приєднання.

У відповідності до ст.. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», обєктами архітектури є будинки та споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, обєкти благоустрою, садово-паркової, ландшафтної архітектури, монументального та монументально-декоративного мистецтва, території адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

ОСОБА_5, технічні умови видаються на обєкт архітектури з подальшим приєднанням окремих частин обєкта архітектури від внутрішньо-будинкових мереж. За отриманням послуги приєднання звертається власник (балансоутримувач) обєкта архітектури чи зацікавлена особа від його імені за наявності відповідних повноважень.

Судова колегія вважає, що будинок, що належить ОСОБА_4 на праві власності, є самостійним обєктом архітектури та ОСОБА_6 вправі був ставити питання щодо приєднання цього будинку до електричних мереж акціонерної компанії «Харківобленерго».

Дані обставини не спростовуються судом першої інстанції.

Згідно до пункту 12б Правил споживач має право змінити встановлену схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної станції у разі виходу його зі складу населеного пункту, де він отримує послуги по електропостачанню.

При розгляді справи було встановлено, що спілка військових індивідуальних домобудівників відноситься до громадських організацій та є юридичною особою (а.с.164-167).

Зазначена громадська організація у встановленому законом порядку, згідно з укладеним договором з акціонерною компанією «Харківобленерго» надає послуги споживачам в тому числі і ОСОБА_4

Судами встановлено, що при зверненні з заявою до акціонерної компанії «Харківобленерго» ОСОБА_4 не надав доказів щодо виходу або наміру виходу (заяву) зі складу спілки військових індивідуальних домобудівників.

Посилання в заяві про приєднання електроустановки певної потужності від 29 грудня 2015 року про можливість демонтажу існуючого вводу від мереж спілки військових індивідуальних домобудівників не свідчать про вихід ОСОБА_7 зі складу СВІДОМ (а.с.39).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час звернення ОСОБА_4 із заявою про приєднання, він був споживачем електроенергії електричних мереж СВІДОМ.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені вимоги, передбачені Правилами, суперечать Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-VIII колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

При розгляді справи було встановлено, що на період виникнення спірних правовідносин (звернення позивача з заявою про приєднання) зазначений ОСОБА_5 не набув законної сили.

Відповідно до пункту 22 розділу ХVII «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України «Про електроенергетику» діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

При розгляді справи встановлено, що після набрання чинності Законом України «Про ринок електричної енергії» ОСОБА_6 із заявою про приєднання електроустановки певної потужності до акціонерного товариства «Харківобленерго» не звертався, у звязку з чим у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування зазначеного Закону до спірних правовідносин.

ОСОБА_5, при ухвалення рішення суд першої інстанції правильно застосував ОСОБА_5 України «Про електроенергетику», який на період виникнення спірних правовідносин визначив правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулював відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачання і використанням енергії.

Крім того, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту щодо зобовязання відповідача безоплатно підготувати та невідкладно надати ОСОБА_4 підписаний проект договору про приєднання до електромережі, не є належним.

Відповідно до п.1.3 «Правил приєднання електроустановок до електричних мереж» передбачені умови при укладенні договору про приєднання до електричних мереж електропередавальної станції та зазначений пакет документів, який є обовязковим при його укладенні.

При розгляді справи позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що наданий ним пакет документів був достатнім.

Відповідач у судовому засіданні поясняв, що позивачем не надано топографо-геодезичного плану в масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки, прогнозованої точки приєднання, оскільки долучені до пакету документи графічні супутникові знімки не можуть розцінюватися, як виконування з топографо-геодезичного плану, порядок складення якого передбачений п.1.3 Інструкції з топографічного знімання у масштабі 1:5000, 1:2000, 1:1000, 1:500, затверджений Наказом головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 року №56.

Представник позивача зазначених доводів відповідача не спростував.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що правові підстави для покладення на акціонерну компанію «Харківобленерго» обовязку надати позивачу підписаний проект договору про приєднання до електромереж, без дотримання всіх умов та належної перевірки пакету документів, відсутні.

Посилання представника позивача на ті обставини, що відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, не є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, оскільки діюче законодавством у сфері передачі, розподілу, постачання та використання електроенергії визначає ефективний спосіб захисту порушених прав, проте, позивачем він не був заявлений.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для покладення на відповідача обовязку підготувати та невідкладно надати ОСОБА_4 підписаний проект договору про приєднання до електромереж.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалене рішення не перешкоджає позивачу на підставі діючого на теперішній час Закону України «Про ринок електричної енергії» звертатися до відповідача з заявою про зміну електропостачальника та приєднання до електромереж акціонерної компанії «Харківобленерго» або звернутися до суду, обравши належний спосіб захисту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що правові підставі для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ч.1 ст.369, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А.І.Колтунова

Судді : О.В.Маміна

ОСОБА_9