Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2436/18

номер провадження 2/695/1158/18

12 листопада 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю:

секретаря Бреуса В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 Звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2017 року вона є власником будинку АДРЕСА_1. Позивач з відповідачем з 2002 по 2011 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, після його розірвання відповідач виїхав з будинку та припинив шлюбні відносини і не проживає за даною адресою. Позивач іншим чином вирішити спір не може, а тому змушена була звернутись до суду.

Відповідно до ухвали суду від 09.10.2018 року розгляд даної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи з клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав № 86638844 від 10.05.2017 року, ОСОБА_1 є власником 1/4 частини будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з даними довідки виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 723 від 23.07.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 однак зі слів сусідів (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) не проживає з 2011 року.

Відповідно до актів обстеження проживання сім'ї ОСОБА_1, від 23.07.2018 року та 18.09.2018 року, в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але не тривалий час не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Речей обіходу та вжитку, одягу, взуття, що йому належать не виявлено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідність вказаним критеріям визначається з урахуванням того, чи є умови передбачені законом та чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не є власником будинку по АДРЕСА_1, як і не є його наймачем, зареєстрований в даному будинку, але фактично не проживає там більше одного року, чим порушує право позивача на власність, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 10, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст., ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя Л.В. Середа