Справа № 603/436/18
Провадження №2/603/233/2018
"12" листопада 2018 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді: Іванчука В. М.
секретар судового засідання : Сандалюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, а саме, житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
За зазначеною адресою, окрім позивача зареєстрований, зокрема, відповідач - ОСОБА_2, який з 2012 року не проживає у зазначеному будинку. Строк збереження даного жилого приміщення за відповідачем закінчився, а тому, просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування вищезазначеним житлом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача - ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Згідно копії реєстраційного посвідчення від 23 травня 2002 року, виданого Монастириським районним бюро технічної інвентаризації, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до акту опиту свідків №40 від 18.06.2018 року, комісія в складі: селищного голови ОСОБА_4, секретаря селищної ради ОСОБА_5, депутата селищної ради ОСОБА_6, провели опитування свідків про підтвердження того факту, що ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, не проживаэ за вищевказаною адресою з 2012 року. Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтвердили факт того, що ОСОБА_2, не проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 2012 року.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, якщо він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.
Стаття 71 ЖК України передбачає виключний порядок обставин, коли за тимчасово відсутніми громадянами зберігається право на користування житловим приміщенням.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але не проживає за зазначеною без поважних причин адресою понад один рік.
Враховуючи наведені обставини справи, відповідач ОСОБА_2 може бути визнаний таким, що втратив право на користування вищевказаним житлом.
Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 200, 265, 268 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задоволити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житлом, а саме, житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. М. Іванчук