справа № 198/814/18
провадження № 2-о/0198/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою комунального закладу «Юрївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», заінтересована особа ОСОБА_3, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу,

в с т а н о в и в:

12 листопада 2018 року комунальний заклад «Юрївська ЦРЛ» ДОР» звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_3 хворіє на заразну форму активного туберкульозу легень, що є небезпечною для оточуючих, однак, будучи поінформованим про свій стан здоровя та необхідність лікування в умовах стаціонару, незважаючи на неодноразові запрошення, до лікарні не зявляється, при цьому уникає медичних працівників. Відомості про найближчих родичів ОСОБА_3 відсутні.

Зважаючи на небезпеку хвороби для населення, на думку закладу охорони здоровя ОСОБА_3 повинен бути примусово госпіталізований до спеціалізованого комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» для проходження лікування строком на 3 місяці.

Представник заявника не зявився в судове засідання, в поданій до суду заяві просив розглядати справу за відсутності представника КЗ «Юрївська ЦРЛ» ДОР».

Оскільки за висновком лікувального закладу ОСОБА_3 за станом здоровя становить епідемічну небезпеку для оточуючих і не може бути присутнім у судовому засіданні, суд вважає можливим розгляд заяви за відсутності останнього, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 345 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до виписки з амбулаторної історії хвороби ОСОБА_3 останній 23.10.2018 р. взятий на диспансерний облік з діагнозом ІТБ (23.10.18) легень (дисемінований) Д-МБТ+М+МГ0 К0 Рез-0 гіст0 кат2 ког4 (2018). За висновком ЦЛКК від 23.10.2018 р. підлягає лікуванню в умовах стаціонару.

26.10.2018 р. під час відвідування лікарем-фтизіатром та сімейним лікарем ОСОБА_3 дав згоду на лікування, проте до лікаря не зявився. 30.10.2018 р. від госпіталізації та лікування відмовився, а згодом взагалі став уникати медичних працівників.

На даний час не лікується, несе загрозу зараження туберкульозом оточуючих та потребує примусового лікування строком на 3 місяці.

За висновком лікарсько-консультативної комісії КЗ «Юрївська ЦРЛ» ДОР» від 09.11.2018 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має заразну форму активного туберкульозу, йому встановлений діагноз ІТБ (23.10.18) легень (дисемінований) деструкція-МБТ+М+МГ0 К0 резист.0 гіст.0 категорія 2 когорта 4 (2018). Хворого неодноразово відвідували та проводили роз'яснення про необхідність стаціонарного лікування, від якого останній ухиляється, при цьому зявляється в громадських місцях. ОСОБА_3 становить загрозу розповсюдження туберкульозу для осіб, з якими він контактує. Пацієнт підлягає госпіталізації до протитуберкульозного закладу строком на 3 місяці.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів наданий лікарською комісією висновок, а також проведені дослідження, відповідно до яких лікарями-спеціалістами в даній галузі знань був встановлений діагноз та визначено, що хворий ОСОБА_3 становить загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення.

Статтею 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" визначено, що туберкульоз є соціально небезпечною інфекційною хворобою; хворий на заразну форму туберкульозу є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява комунального закладу «Юрївська ЦРЛ» ДОР» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки відмова останнього від госпіталізації може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед необмеженого кола осіб, що підтверджується мотивованим медичним висновком про необхідність його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 344-346, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву комунального закладу «Юрївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» строком на 3 (три) місяці для проведення стаціонарного лікування активної форми туберкульозу.

Строк лікування рахувати з дня фактичної госпіталізації.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації.

Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Рекомендувати Юрївському ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надати у межах своїх повноважень допомогу закладу охорони здоровя у забезпеченні виконання рішення суду.

Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу копію рішення надіслати відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2018 року.

Суддя: І.О.Гайдар