Справа № 755/7093/18
"08" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарях: Неділько Л.Л., Томіленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2017 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №72. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне ОСОБА_1». Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство.
Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №72 (а.с. 8).
Від шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого повторно 17 травня 2017 року Іванківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 9).
Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнена, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини з відповідачем вже тривалий час мають негативний характер та збереження і примирення є неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
За таких обставин, суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Вимоги позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища ОСОБА_1» - також підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем за місцем її проживання, то вирішуючи даний спір, судом першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91.
Згідно із вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
На даний час дитина проживає із матір'ю - позивачем у справі.
Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та вважає за доцільне визначити місце проживання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із його матір'ю - ОСОБА_1 за місцем її проживання.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 206, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 24, 55, 112, 113, 157, 160-161 Сімейного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 лютого 2017 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №72 - розірвати.
Після розірвання шлюбу дружині відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1».
Місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановити із матір'ю - ОСОБА_1 за місцем її проживання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Cуддя О.О. Астахова