Дата документу 07.11.2018
ЄУ № 420/1000/18
Провадження №2/420/522/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого Рогівською сільською радою народних депутатів від ІНФОРМАЦІЯ_5 по колгоспу «Перше Травня», виданого на ім'я «ОСОБА_3»; визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 5,27 в умовних кадастрових гектарах вартістю 123706,30 грн. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 дружині спадкодавця ОСОБА_3, спадщину після якої прийняв ОСОБА_4

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла перша дружина її чоловіка ОСОБА_3, з якою вони проживали разом по день смерті останньої. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) по колгоспу «Перше Травня» Новопсковського району Луганської області, яку він фактично прийняв після своєї дружини ОСОБА_3 Спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 вона, як дружина та єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла своєчасно, так як на день смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним. На даний час вона частково реалізувала своє право на спадщину, отримавши у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Але реалізувати в повній мірі свої спадкові права вона не має можливості, оскільки за життя ОСОБА_4 не оформив належним чином спадщину у вигляді права на земельну частку (пай), яка залишилася після ОСОБА_3 Тому приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначає, що перша дружина її чоловіка ОСОБА_3 пропрацювала в колгоспі «Перше Травня» Новопсковського району Луганської області майже все своє життя до виходу на пенсію, при цьому залишалася членом даного колгоспу й надалі. Вона була внесена в списки, додані до Державного акту на право колективної власності на землю під № 260, однак її прізвище помилкового було вказано «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3». При таких обставинах з метою належного оформлення спадкових прав після померлого чоловіка, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, призначено підготовче судове засідання.

07 вересня 2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовними вимогами не згодна, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів щодо наявності поважності причини пропуску строку позовної давності та доказів звернення до відповідача з заявою про видачу (витребування) сертифікату на право на земельну частку (пай). Справу просить розглядати без її участі на підставі наявних матеріалів справи

Представник відповідача Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області до суду надав пояснення з приводу позовної заяви, в якому проти позову заперечував, справу просив розглядати за його відсутності. В своїх поясненнях представник третьої особи зазначив, що в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю по колгоспу «Перше Травня», а також в списках, що додані до «Технічної документації по паюванню земель колективної власності колгоспу «Перше Травня» Новопсковського району Луганської області» під № 260 внесена «ОСОБА_3» (російською мовою). Згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колгоспу «Перше Травня» ОСОБА_3 відсутня. Щодо вимог в частині встановлення факту належності ОСОБА_3 Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого Рогівською сільською радою народних депутатів від ІНФОРМАЦІЯ_5 по колгоспу «Перше Травня», зазначає, що суд не може встановити даний факт, оскільки вказаний державний акт виданий по колгоспу «Перше Травня». Посилається на те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження права на земельну частку (пай), тобто отримання ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай); доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 була членом колгоспу «Перше Травня». Таким чином, вважає, що чоловік позивача не набув права власності на земельну частку (пай) у колгоспі «Перше Травня» Новопсковського району Луганської області. Крім того, зазначив, що чоловік позивача та сам позивач повинні була дізнатися про порушення своїх прав у 1997 році. Тобто за період з ІНФОРМАЦІЯ_5 по 26.08.2000 чоловік позивача мав використати своє право і отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), проте позивачем не надано доказів щодо поважних, обґрунтованих та засвідчених належним чином підстав, через які пропущено строк позовної давності або вжиття ним дій та заходів про визнання права на земельну частку (пай) у 1997-2000 роках. Просив застосувати позовну давність у зазначеній цивільній справі та відмовити в задоволенні позову повністю.

Враховуючи заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 08.02.1955 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 08.02.1955.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла у віці 66 років, про що зроблено запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим 29.08.1997 Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

З урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, до зазначених правовідносин мають застосовуватися положення ЦК УPCP 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_3, що відповідає вимогам ст. 529 ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки №166, виданої 16.06.2016 Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3 постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, знята з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. На час смерті з нею за вказаною адресою був зареєстрований чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З постанови приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. від 30.04.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_3, але не оформив своїх спадкових прав.

Отже, ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_3, та є таким що прийняв спадщину.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51756221 від 30.04.2018 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Судом встановлено, що 12.01.1999 ОСОБА_4 одружився з позивачем у справі, після чого їй присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7, виданим 12.01.1999 Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8, виданого 18.10.2017 Виконавчим комітетом Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 88 років, про що зроблено відповідний актовий запис за № 08.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті чоловіка прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, що підтверджується довідкою, виданою Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 27.04.2018 за вих. № 170.

Як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка 13.12.2017 позивач звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де була заведена спадкова справа №61727064 (номер у нотаріуса 260/2017) від 13.12.2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50256836 від 13.12.2017.

З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №260/2017 щодо майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що позивач частково реалізувала своє право на спадщину, отримавши 16.04.2018 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,175, кадастровий номер НОМЕР_9, що розташована на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, ділянка НОМЕР_10; та на право на земельну частку (пай) площею 1,48 умовних кадастрових гектари.

30.04.2018 позивач звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме: право на земельну частку (пай), яке належало дружині спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину після якої прийняв ОСОБА_4, але не оформив своїх спадкових прав.

Однак, постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. від 30.04.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на право на земельну частку (пай), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 дружині спадкодавця ОСОБА_3, спадщину після якої прийняв ОСОБА_4, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі того, що нею не надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували набуття вищевказаного права на земельну частку (пай) у власність померлою ОСОБА_3.

В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті чоловіка, але не може цього зробити, так як за життя спадкодавець не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини.

Перевіряючи обставини справи щодо входження до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, права на земельну частку (пай) в колгоспі «Перше Травня» Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що, за твердженням позивача, належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 дружині спадкодавця ОСОБА_3, спадщину після якої він прийняв, але не встиг оформити, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 2 даного Указу право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Отже, для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з даним пунктом Указу, необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом колективного сільськогосподарського підприємства; була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; колективне сільськогосподарське підприємство отримало акт про право колективної власності на землю.

26 серпня 1997 року Рогівською сільською Радою народних депутатів Новопсковського району Луганської області колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області був виданий Державний акт на право колективної власності на землю площею 2499,2 га сільськогосподарського використання серії НОМЕР_4.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 на момент видачі колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 була членом колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, що підтверджується архівною довідкою, виданою 02.08.2016 Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області за вих. № 22-7/8-1832.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується, що померла ОСОБА_3 була включена до списку осіб - членів колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування цих обставин позивачем та її представником суду не надано.

Зокрема, як вбачається з дослідженого судом списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 по колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3 до вказаного списку включена не була.

Так, в зазначеному списку, доданому до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 по колгоспу «Перше Травня», під № 260 внесена «ОСОБА_3» (російською мовою).

Згідно виписки з протоколу загальних зборів членів колгоспу «Перше Травня» від 03.04.1997 за № 2, загальними зборами членів колгоспу затверджено список членів колгоспу «Перше Травня» в кількості 431 чоловік, які мають право на земельну частку (пай), до якого ОСОБА_3 внесена не була.

В списках, що додані до Технічної документації по паюванню земель колективної власності колгоспу «Перше Травня» Новопсковського району Луганської області, які затверджені протоколом загальних зборів членів колгоспу «Перше Травня» № 2 від 03.04.1997, під № 260 внесена «ОСОБА_3» (російською мовою).

Вказані обставини підтверджуються також інформацією Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за вих. № 274/169-18 від 03.05.2018, і не заперечувалися учасниками справи.

Крім того, відповідно до вказаної інформації Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колгоспу «Перше Травня» ОСОБА_3 відсутня.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів об'єктивно свідчить про те, що ОСОБА_3 не була включена до списку осіб - членів колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, що долучався до Державного акту на право колективної власності на землю вказаного колективного сільськогосподарського підприємства.

Що стосується вимог позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого Рогівською сільською Радою народних депутатів ІНФОРМАЦІЯ_5 по колгоспу «Перше Травня» померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 23 ЗК України 1990 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 був виданий Рогівською сільською Радою народних депутатів колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області. Тобто, вказаний правовстановлюючий документ належить колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, а не ОСОБА_3. Тому вимога позивача про встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 по колгоспу «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень цивільного законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту наведених вище норм закону слідує, що до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Тому, не набуття права власності або права на майно спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого.

За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що позивачем та її представником не доведено належними та допустимими доказами відповідно до положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, набуття ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) у колгоспі «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, а відтак і входження цього права до складу спадщини, що відкрилася після її смерті.

Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 не набула права на земельну частку (пай) у колгоспі «Перше Травня» с. Рогове Новопсковського району Луганської області, у зв'язку з чим вказане право не підлягає успадкуванню, оскільки до спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дане право не успадковане ОСОБА_4, а відтак і не входить до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті та не може бути успадковане позивачем.

Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, представником відповідачів у відзивах, представником третьої особи у запереченні, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір, понесений позивачем при зверненні до суду, відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11, виданий 16.03.1999 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, місце проживання: АДРЕСА_1.

Представник позивача: ОСОБА_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт громадянина України НОМЕР_12, виданий 10.07.1997 Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: Рогівська сільська рада Новопсковського району Луганської області, місце знаходження: вул. Миру, 2, с. Рогове Новопсковського району Луганської області, .

Відповідач: Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області, , місце знаходження: пров. Історичний, 1, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, місце знаходження: проспект Центральний, 17, корп. 2. м. Сєвєродонецьк Луганської області, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Пронька