ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 694/1419/18
провадження № 2-о/694/53/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05.11.2018 р. м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі:головуючої судді Гончаренко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.

з участю:заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Звенигородської міської ради Корчевської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою представника заявника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю, заінтересована особа - Звенигородська міська рада,-

в с т а н о в и в :

19 вересня 2018 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою в інтересах заявника ОСОБА_1

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку окремого провадження (а.с.24).

29 жовтня 2018 року за вх.№7563 від представника заявника - адвоката ОСОБА_2 на адресу суду надійшла уточнена заява, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 понад п»ять років до часу відкриття спадщини, в період з 10.10.2012 року по день смерті ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_4

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя хворіла і не могла сама себе належним чином доглядати, проте у ОСОБА_4 складись теплі стосунки з ОСОБА_1 та в період з 10.10.2012 року вони стали проживати разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та проживали разом однією сім»єю до дня смерті ОСОБА_4, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 Смерть ОСОБА_4 настала вдома внаслідок хвороби, хронічної ішемічної хвороби серця та гострої коронарної недостатності, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. ОСОБА_4 перед смертю хворіла та в силу похилого віку потребувала догляду і ОСОБА_1 доглядала та піклувалась про неї, вони проживали однією сім»єю понад п»ять років, вели спільне господарство та були пов»язані спільним побутом, ОСОБА_1 готувала їсти та забезпечувала сім»ю харчуванням, прала одяг, дбала про порядок в будинку та прибудинковій території весь вказаний період. Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 взяла на себе всі витрати та клопоти, пов»язані з похованням померлої. На даний час ОСОБА_1 бажає оформити за собою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою, загальною площею 0,1 га., яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. У вересні 2018 року заявник звернулася до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. з заявою про прийняття спадшини, де була заведена спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 було відмовлено, оскільки заявник ОСОБА_1 не відноситься ні до однієї з черг спадкування, так як не має родинного стосунку з померлою, заповіт від померлої на її користь не посвідчувався та рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Зазначає, шо інших спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_4 немає. Встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 впливає на спадкові права заявника, а тому просила встановити факт проживання однією сім»єю.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги і просила суд встановити факт проживання однією сім»єю, посилаючись в своїх поясненнях на обставини, викладені в заяві. Представник заявника ОСОБА_2підтримав підтримав позицію заявника та просив суд

задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Звенигородської міської ради Черкаської області Корчевська А.В. в судовому засіданні заперечень проти заявлених вимог не надала вказавши, що не заперечує, щоб було встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 понад п»ять років до часу відкриття спадщини, в період з 10.10.2012 року по день смерті ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_4

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що заявниця ОСОБА_1 з 2012 року почала ходити до її знайомої ОСОБА_4 і з того часу вони почали спілкуватись, з жовтня 2012 року вони почали проживали разом в одному будинку, вели спільне господарство, так як ОСОБА_4 хворіла та потребувала стороннього догляду, ОСОБА_1 здійснювала всі необхідні покупки, зокрема купувала ліки. ОСОБА_4 хотіла скласти заповіт на ОСОБА_1, але не встигла це зробити за життя. Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 здійснила її поховання.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_4, з якою проживала однією сім'єю в будинку АДРЕСА_1 з 2012 року до моменту смерті ОСОБА_4, утримували спільно домашнє господарство.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання в будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з жовтня 2012 року та розповіла, що ОСОБА_4 хворіла, не могла самостійно себе обходити, а ОСОБА_1 доглядала за нею, прибирала, прала речі, купувала продукти харчування, ліки. Здійснила всі витрати на поховання та до сьогоднішнього дня доглядає за її могилою. ОСОБА_4 хотіла скласти заповіт на ОСОБА_1, але не встигла це зробити.

Свідок ОСОБА_9 в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Як повідомив в судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2, вказаний свідок за станом здоров»я не може з»явитися в судове засідання, що підтверджується довідкою №144 від 18.07.2016 року, виданою КЗ «Черкаський обласний онкологічний диспансер» Черкаської обласної ради та записом в медичній карті амбулаторного хворого від 05.11.2018 року проводився огляд лікарем за місцем проживання ОСОБА_9, оскільги у неї діагноз: хронічна лейкемія і за станом здоров»я ходити не може.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи та свідків, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов до таких висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області серії НОМЕР_2 від 14 березня 2018 року (а.с.10).

Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою, загальною площею 0,1 га., яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, право власності ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.04.2014 року, що додано до матеріалів справи (а.с.37,40)

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. з заявою про прийняття спадшини, де 21.03.2018 року за № 127/2018 було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 було відмовлено, оскільки заявник ОСОБА_1 не відноситься ні до однієї з черг спадкування, так як не має родинного стосунку з померлою, заповіт від померлої на її користь не посвідчувався. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно перевірки в Спадковому реєстрі заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися (а.с.11).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 14.09.2018 року № 9710/02-17, ОСОБА_1, що зареєстрована в АДРЕСА_2 постійно проживала без реєстрації разом з померлою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 спільно вели господарство до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, доглядала і поховала за власний рахунок (а.с. 12). Вказане підтверджується актом депутата Звенигородської міської ради від 12.09.2018 року (а.с.16).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем представник заявника зазначав, що встановлення юридичного факту ОСОБА_1 необхідно для

прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, так як на даний час заявник бажає оформити за собою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4

Однак, через недоведення обставин, що спадкодавець проживав однією сімєю із заявником до дня смерті, унеможливлює на даний час оформлення спадщини.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, з жовтня 2012 року проживали однією сімєю до дня смерті останньої, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_4, і, крім того, заявник здійснювала догляд за нею та провела її поховання, що підтверджується копіями товарних чеків (а.с.13-15), письмовими свідченнями ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.17-19), а також показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10,ОСОБА_8

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Пунктом 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником заявника доведено обставини, на які він зіслався при подачі заяви, надано довідку та акт депутата, які підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлою

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 однією сім'єю понад п'ять років, а саме в період з 10 жовтня 2012 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто по день смерті ОСОБА_4

Оцінюючи усі докази, які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі, оскільки встановлення факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення щодо можливості останньої оформлення спадкових прав.

Судові витрати залишити за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13,81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю, заінтересована особа - Звенигородська міська рада - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 понад п»ять років до часу відкриття спадщини, в період з 10.10.2012 року по день смерті ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_4

Повний текст рішення складений 09.11.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В.Гончаренко