Справа № 539/547/18
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року

Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі головуючого судді - Гудкова С.В..,

з участю секретаря - Шрейтер С.О.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника позивача та відповідачів - ОСОБА_5,

третьої особи - приватного нотаріуса Афанасієвського Д.В.,

третьої особи - прокурора Савинського С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Афанасієвський Дмитро Валерійович, Лубенська місцева прокуратура про визнання правочинів удаваними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 16.10.2009 року. З моменту реєстрації шлюбу вони проживають однією сім'єю в с. Горобії Лубенського району, мають двох неповнолітніх дітей 2006 та 2013 років народження. Вони ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, витрати, окрім побутових, обговорюють разом, рішення про витрачання грошей приймають разом.

З 2010 року дружина почала займатися підприємницькою діяльністю. В кінці 2016 року від своїх знайомих - відповідачів по справі, їм з дружиною стало відомо, що вони - ОСОБА_3 та його мати - ОСОБА_4 є власниками частини торгового центру з підвалом в АДРЕСА_1.

Відповідачі пояснили, що вони придбали зазначене приміщення при ліквідації сільпо та що воно фактично знаходиться у аварійному стані. Орендна плата за земельну ділянку на якій знаходиться приміщення є для них дуже високою, тому вони бажають його продати.

Вони разом з дружиною оглянули згадане приміщення торгівельного комплексу і вирішили його придбати для здійснення ними підприємницької діяльності.

З цією метою вони домовилися з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про ціну належних їм часток на загальну суму 10000 (десять тисяч) гривень. Дружина взяла з бюджету сім'ї зазначену суму грошей і в листопаді 2016 року оформила купівлю- продаж. Пізніше вона показала йому розписку ОСОБА_3 про отримання ним грошей і він більше не вникав у документи.

Оскільки приміщення знаходилося у занедбаному стані, фактично без покрівлі, яка впала всередину приміщення, він своїми силами за рахунок бюджету сім'ї та за допомогою рідних і знайомих провів частковий капітальний ремонт комплексу.

В кінці січня, на початку лютого 2018 року з повідомлення дружини йому стало відомо, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією. Тоді ж він дізнався від неї та працівників поліції, що купівля ними торгового комплексу була оформлена дружиною та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як договір дарування. Тобто, що нібито ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували його дружині ОСОБА_2 належні їм частки торгівельного комплексу - 69/100 та 17/100 відповідно, що підтверджую копіями договорів дарування.

Як пояснила йому ОСОБА_2, вона попрохала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оформити продаж торгівельного комплексу договором дарування на її ім'я, оскільки, на її думку, витрати на оформлення договору дарування є значно меншими від витрат при купівлі- продажу.

Для нього особисто, як сторони у шлюбі удаваний правочин ( договір дарування) тягне наслідки неможливості бути співвласником придбаного майна - торгівельного комплексу, хоча в дійсності вони спільно з ОСОБА_2 за спільні кошти, для спільної мети придбали зазначене майно, що підтверджується розпискою ОСОБА_3

Такі дії відповідачів він вважає неправомірними. Договори дарування насправді є удаваними оскільки фактично під договором дарування було приховано договір купівлі - продажу що і було реальним правочином.

Прохав суд винести рішення, яким визнати Договір дарування від 15.11.2016 року, реєстровий №860 69/100 приміщення торгового центру з підвалом площею 832,1 м.кв. із загальної площі 1201,1 м.кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дарувальником ОСОБА_3 обдарованій ОСОБА_2, удаваним.

Визнати договір дарування від 15.11.2016 року, реєстровий №861 17/100 частин приміщення торгового центру з підвалом площею 202,4 кв.м. із загальної площі 1201,1 м.кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дарувальник ОСОБА_4 обдарованій ОСОБА_2, удаваним.

Визнати укладеним договір купівлі-продажу 69/100 частини приміщення торгового центру з підвалом площею 832,1 кв.м. із загальної площі 1201,1 м.кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що розташовані на неприватизованих земельних ділянках площами 0,07 га та 0,01 га (кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2), та в цілому складаються з:

частини №1, до складу якої входять приміщення літер: 1-1 площею 18,7 кв.м., 1-2 площею 18,1 кв.м., 1-3 площею 30,3 кв.м., 1-5 площею 3,4 кв.м., 1-6 площею 19,7 кв.м. -загальною площею 94,2 кв.м., що складає 8/100 частин торгового центру;

частини №2, до складу якої входять приміщення літер: 2-1 площею 101,6 кв.м., 2-2 площею 79,0 кв.м., частина підвалу площею 70,0 кв.м. - загальною площею 250,6 кв.м., що складає 21/100 частин торгового центру;

частини №4, до складу якої входять приміщення літер: 4-1 площею 106,3 кв.м., 4-2 площею 69,0 кв.м., частину підвалу площею 66,1 кв.м. - загальною площею 241,4 кв.м., що складає 20/100 частин торгового центру;

частини №5, до складу якої входять приміщення літер: 5-1 площею 176,8 кв.м., 5-2 площею 67,3 кв.м., 5-3 площею 1,8 кв.м. - загальною площею 245,9 кв.м., що складає 20/100 частин торгового центру між ОСОБА_3 - (продавець) та ОСОБА_2 - (покупець).

Визнати укладеним договір купівлі-продажу 17/100 частин приміщення торгового центру з підвалом площею 202,4 кв.м. із загальної площі 1201,1 м.кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,06 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3), та в цілому складаються з:

Частини №6, до складу якої входять приміщення літер: 6-1 площею 1,4 кв.м., 6-2 площею 72,4 кв.м., 6-3 площею 6,8 кв.м., 6-4 площею 22,0 кв.м., 6-5 площею 51,7 кв.м., 6-6 площею 6,9 кв.м., 6-7 площею 3,6 кв.м., 6-8 площею 6,4 кв.м., 6-9 площею 15,2 кв.м., 7-1 площею 16,0 кв.м. між ОСОБА_4 - (продавець) та ОСОБА_2 - (покупець).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, оскільки в дійсності, укладаючи договори дарування, фактично ними було укладено договори купівлі-продажу, так-як ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти в сумі 10 000 грн.

Третя особа по справі приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Афанасієвський Д.В. в судовому засіданні повідомив, що при укладенні договорів дарування приміщення торгового центру, що в с. Тарандинці Лубенського району Полтавської області сторони усвідомлювали природу цих правочинів та значення своїх дій, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Представник третьої особи по справі Лубенської місцевої прокуратури Савинський С.Г. проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що таким способом позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 хочуть уникнути відповідальності у вигляді штрафу в сумі1700 грн. з конфіскацією подарунку до якої було притягнуто ОСОБА_2 постановою Лубенського міськрайонного суду від 19.03.2018 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.172-5 КУпАП.

З'ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними - відмовити.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 15 листопада 2016 року ОСОБА_2, будучи депутатом Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, отримала у подарунок від ОСОБА_3, який не являється їй близькою особою, 69/100 частин приміщення торгового центру з підвалом що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю згідно звіту про оцінку майна від 03.11.2016 року 221350 грн. Крім того, 15 листопада 2016 року ОСОБА_2 отримала у подарунок від ОСОБА_4, яка не являється їй близькою особою, 17/100 частин приміщення торгового центру з підвалом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю згідно звіту про оцінку майна від 03.11.2016 року 58700 грн. Таким чином, всього, ОСОБА_2 в 2016 року отримала подарунок загальною вартістю 280050 грн., що підтверджується копіями договорів дарування (а.с.5-8).

01.02.2018 року Управлінням захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки національної поліції України було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 яка, будучи депутатом Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області згідно рішення першої сесії сьомого скликання Бієвецької сільської ради від 06.11.2015 року «Про інформацію сільської виборчої комісії про підсумки виборів депутатів сільської ради», суб'єктом, на якого відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється дія вказаного закону, порушила обмеження передбачені ч.2 ст.23 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо заборони приймати подарунки, вартість яких перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує два прожиткових мінімуми, встановлені для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки. Станом на 1 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1378 грн. Сукупна вартість отриманих подарунків, таким чином, не повинна була перевищувати 2756 грн.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень з конфіскацією подарунка.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 20.06.2018 року вищевказана постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності залишена без змін, тобто набрала законної сили.

Як на підставу для визнання оспорюваного договору удаваним, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що фактично під договором дарування було приховано договір купівлі - продажу що і було реальним правочином.

Відповідно до ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Зі змісту статті 202 ЦК України вбачається, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями частин 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Під час розгляду Лубенським міськрайонним судом справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-5 КУпАП було встановлено, що ОСОБА_2 15.11.2016 року отримала у подарунок від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно 69/100 та 17/100 частин приміщення торгового центру, що розташований в с.Тарандинці Лубенського району Полтавської області.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд бере до уваги, що при укладенні договорів дарування приміщення торгового центру, що в с. Тарандинці Лубенського району Полтавської області сторони усвідомлювали природу цих правочинів та значення своїх дій. Крім того, дана обставина встановлена постановою Лубенського міськрайонного суду від 19.03.2018 року при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-5 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки згідно ст. 141 ЦПК України в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 12.11.2018 року .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Гудков С. В.