ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2321/18 Справа № 199/3567/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що 08 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 7 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк належним чином виконав свої зобов'язання та відкрив відповідачеві картковий рахунок, натомість відповідач умови договору не виконує, має заборгованість перед банком у сумі 12 910 грн. 25 коп., яка складається із: 2 221 грн. 28 коп.- тіло кредиту; 5 251 грн. 14 коп. - відсотки за користуванням кредитом; 4 346 грн. 87 коп. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 590 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного ПАТ КБ «Приватбанк» просили суд стягнути з відповідача на користь банку суму заборгованості у загальному розмірі 12 910 грн. 25 коп., а також судовий збір 1600 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду від 09 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог банку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи 08 листопада 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір у вигляді Анкети-заяви б/н (а.с.7).

Після укладення шлюбу 05 червня 2015 року позичальник ОСОБА_2 змінила прізвище на - ОСОБА_1 (а.с.24).

Банк зазначав, що у порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17 квітня 2017 року складається із: 2 221 грн. 28 коп.- тіло кредиту; 5 251 грн. 14 коп. - відсотки за користуванням кредитом; 4 346 грн. 87 коп. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 590 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4, 5, 6).

Умовами укладеного кредитного договору сторони погодили, що повернення Кредиту здійснюється щомісячно до 25 числа місяця, наступної за датою виникнення заборгованості.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7).

Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.1.1.7.3 умов та правил надання банківських послуг, картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий за заявою держателя.

Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.11. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно з п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік відповідно до п.2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за цим договором.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання та відкрив відповідачеві картковий рахунок.

ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором у зв'язку з чим виникла заборгованість.

З розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що станом на 17 квітня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 12 910 грн. 25 коп., яка складається з: 2 221 грн. 28 коп.- тіло кредиту; 5 251 грн. 14 коп. - відсотки за користуванням кредитом; 4 346 грн. 87 коп. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 590 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4, 5, 6).

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись з даним позовом 30 травня 2017 року, просили стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 12 910 грн. 25 коп.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останню проплату за кредитним договором відповідачем було здійснено у травні 2015 року.

Із зазначеними позовними вимогами до суду банк звернувся у травні 2017 року (а.с.1-3).

09 січня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності у даній справі (а.с.50).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції посилався на те, що банком пропущено строки позовної давності, які в даному випадку мають відраховувати з дня закінчення строку дії картки, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

08 листопада 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір у вигляді Анкети-заяви б/н (а.с.7).

Слід зазначити, у вказаній Анкеті-заяві взагалі відсутні дані щодо суми кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами.

Тобто, суму, яку як вказує банк було надано відповідачу, у Анкеті-заяві взагалі не зазначено.

Після укладення шлюбу позичальник ОСОБА_2 змінила прізвище на - ОСОБА_1 (а.с.24).

Банк зазначав, що у порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17 квітня 2017 року складається із: 2 221 грн. 28 коп.- тіло кредиту; 5 251 грн. 14 коп. - відсотки за користуванням кредитом; 4 346 грн. 87 коп. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 590 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4, 5, 6).

Умовами укладеного кредитного договору сторони погодили, що повернення Кредиту здійснюється щомісячно до 25 числа місяця, наступної за датою виникнення заборгованості.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7).

Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.1.1.7.3 умов та правил надання банківських послуг, картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий за заявою держателя.

Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.11. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно з п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік відповідно до п.2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за цим договором.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання та відкрив відповідачеві картковий рахунок.

ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором у зв'язку з чим виникла заборгованість.

З розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що станом на 17 квітня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 12 910 грн. 25 коп., яка складається з: 2 221 грн. 28 коп.- тіло кредиту; 5 251 грн. 14 коп. - відсотки за користуванням кредитом; 4 346 грн. 87 коп. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 590 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4, 5, 6).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт того, що у ОСОБА_1 перед банком існує заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка нею добровільно не сплачується.

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись з даним позовом 30 травня 2017 року, просили стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 12 910 грн. 25 коп.

09 січня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності у даній справі (а.с.50).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, як вбачається зі змісту кредитного договору, оформленого у вигляді Анкети-заяви, сторони встановили як строк дії договору, що відповідає строку дії кредитної картки, так і строки виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останню проплату за кредитним договором відповідачем було здійснено у травні 2015 року, тобто відповідач користувалася картковим рахунком до вказаного часу, а із зазначеними позовними вимогами до суду банк звернувся у травні 2017 року, що свідчить про те, що банком не було пропущено трирічний строк позовної давності.

Однак, слід зазначити, у вказаній Анкеті-заяві взагалі не зазначена сума кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, який, як стверджує банк, надавався відповідачу, не зазначено розмір процентної ставки за кредитом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, банком не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку саме у розмірі 7 300 грн. сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, оскільки вказані суттєві умови кредитного договору - сума кредиту та відсоткова ставка, взагалі відсутні в наданій банком Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

Враховуючи, що позовні вимоги банку є недоведеними та необґрунтованими належними та допустимими доказами, строки позовної давності не можуть бути застосовані у даній справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді