Справа № 558/86/18
номер провадження 2/558/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1

сторони по справі: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3,

з участю позивачки ОСОБА_2Б

представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду позовом до ОСОБА_3, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.11.2006 року Малівською сільською радою, Демидівського району, Рівненської області, у разі розірвання шлюбу залишити їй право надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_3 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, на кожну дитину по 1500 грн. на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Під час підготовчого засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримали повністю, а в частині стягнення аліментів зменшили розмір позовних вимог і просять стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснила, що в шлюбі вона з чоловіком прожили понад 12 років. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Під час спільного проживання з"ясувалось, що сторони різні по характеру люди, у них різні погляди на життя, і як результат цього, у них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам дітей, її інтересам та інтересам відповідача. Розлад у сім"ї носить систематичний, тривалий характер. Шлюбних відносин сторони не підтримують 6 років. На даний час вона з дітьми проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивачка ніде не працює. Кошти на прожиття позивачка отримує від тимчасових заробіток та матеріально їй допомагають батьки. Позивачка не в змозі в повній мірі забезпечувати потреби дітей, які на даний час гостро потребують матеріальної допомоги для того, щоб придбавати одяг, взуття, ліки, продукти харчування, оплату комунальних послуг та інше. Крім того, діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відвідують 2 та 5 клас Малівської ОСОБА_9 ст., а син ОСОБА_10 дитячий садочок, що потребує додаткових витрат. Відповідач має добрий стан здоров"я, офіційно працевлаштований і працює у ДП "Автоскладальний завод" АТ "АК Богдан Моторс" м.Луцька, доходи отримує постійно і має високий дохід. Як їй відомо у відповідача є ще одна дитина від іншої жінки, з якою він проживає. На неодноразові усні звернення позивачки про надання коштів на утримання дітей, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати кошти, фінансової чи будь-якої іншої допомоги не надає, незважаючи на його обов"язок утримувати та виховувати дітей. Тому позивачка бажає, щоб відповідач сплачував аліменти у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 під час підготовчого засідання позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімумів доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, визнав повністю. Відповідачем подано відзив, в якому він вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки на сьогодні перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_11 11 серпня 2016 року в них народився син ОСОБА_12. Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення аліментів в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину визнав частково, оскільки його середній щомісячний дохід становить 7000 грн.,згідний сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не більше по 930 грн. на кожну дитину на даний час. Однак враховуючи, що прожитковий мінімум для дітей постійно зростає, він не заперечує щодо сплати аліментів на кожну дитину по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щоб в подальшому не було потреби позивачці звертатися до суду для збільшення розміру аліментів.

Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 017953 ОСОБА_3 та ОСОБА_13 зареєстрували свій шлюб 05 листопада 2006 року у Малівській сільській раді, Демидівського району, Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за № 09 /а.с.9/.

Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує понад 6 років, відповідач проживає з іншою жінкою, від спільного проживання з якою має сина.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно даної правої норми, суд залишає право позивачці після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_3.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Згідно ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її отриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною третьою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії 1-ГЮ № 057124, серії 1-ГЮ № 123946 та серії І-ГЮ № 159959 батьками ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.10-12/

Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено, відповідач по стану здоров"я працездатний, офіційно працевлаштований, регулярно отримує заробітну плату, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідний на сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, які б звільняли відповідача від обов"язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей судом не встановлено.

Позивачка не працює, доходи носять мінливий характер. Відповідно належне матеріальне становище трьох неповнолітніх дітей забезпечити сама не може.

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги підлягають до задоволення.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилалася на положення ст.ст.1105, 110, 113 та 180-182, 184 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивачкою по справі понесено витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за подання позову про розірвання шлюбу та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1200 грн. У зв"язку з тим, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою у повному розмірі.

Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи.

На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 113, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 198, 200, 206, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) та ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7), зареєстрований Малівською сільською радою Демидівського району Рівненської області 05 листопада 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 09 - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 право надалі іменуватись прізвищем - ОСОБА_2.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2), на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, на кожну дитину по 50 % прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2), сплачені нею судові витрати у вигляді 704 (сімсот чотирьох) гривень 80 копійок судового збору та 1200 (однієї тисячі двісті) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2018 року.

С У Д Д Я: