справа № 361/5967/18
провадження № 2/361/3104/18
УХВАЛА

12 грудня 2018 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна спільної власності подружжя,-

в с т а н о в и в:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява ОСОБА_1

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху на надано позивачу строк на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8810 грн.).

У позовній заяві зазначено, що ціна позову складає 455 000 грн., проте до позову додано оригінал квитанції про сплату позивачем судового збору у розмірі 640 грн.

Отже, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3910 грн. та надати в оригіналі докази сплати такого судового збору.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 175 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

На виконання ухвали суду від 01.10.2018 року від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява «Доповнення до позовної заяви про розподіл спільного майна подружжя». У вказаній заяві представник позивача зазначає про зменшення розміру позовних вимог, вказуючи ціну позову 63 958, 27 грн.

Отож, після зменшення розміру позовних вимог, позивач просить: «1. Визнати обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на автомобіль марки «Nissan», д.н.з.АІ5702ЕМ та автомобіль ГАЗ, д.н.з. АІ6900ВОЮ.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 62,458,27 грн. її ? долі в обєкті спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на грошові кошти в сумі 124 857,14 грн., виплачені ОСОБА_2 за період з 14.09.2015 року до 14.09.2016 року по кредитній лінії від ПАТ «КредіАгрікольБанк»;

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. компенсації її 1/2 долі в обєкті спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на автомобіль марки ГАЗ, д.н.з.АІ6900ВОЮ.»

Також до заяви додана копія квитанції про сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Зі змісту «Доповнення до позовної заяви про розподіл спільного майна подружжя» видно, що представник позивача оцінює автомобіль ГАЗ, д.н.з.АІ6900ВОЮ у розмірі 3 000 грн., хоч у попередній редакції позовної заяви вказував, що вартість даного автомобіля становить 150 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на викладене, встановлено, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна (зокрема, автомобіля ГАЗ д.н.з.АІ6900ВОЮ) та на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, тому суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, який позивачу необхідно доплатити, а саме 750 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданої до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви (в т.ч. сплата судового збору) та зазначити реквізити для сплати такого судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ Броварський район 22030101, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Київській області., м. Київ, код банку отримувача (МФО) 821018, рахунок отримувача 0149, розмір судового збору 750 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ч. 2 ст. 127, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову (в т.ч. сплата судового збору у розмірі 750 грн.).

Встановити строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10-ти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження процесуального строку може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М.Петришин