АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5496/16-ц 22-ц/774/447/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 215/5496/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2017 року, яке ухвалене суддею Демиденко Ю.Ю. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору обов'язкового страхування недійсним.

В обґрунтування позову зазначило, що 04.04.2016 року до ПрАТ «УТСК» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 03.04.2016 року приблизно о 16.30 год. по вул. Електричній в м. Кривому Розі, за участю транспортного засобу Porshe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_1 та транспортного засобу Sitroen, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 забезпечена договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.04.2016 року, укладеного між ПрАТ «УТСК»та ОСОБА_1, однак страховий платіж за його укладення від ОСОБА_1 надійшли на рахунок позивача лише 21.04.2016 року, вважає, що на момент настання ДТП 03.04.2016 року договір в частині його п.3 умов щодо строку дії ще не набрав чинності, тому ПрАТ «УТСК»не зобов'язане здійснювати страхове відшкодування у зв'язку з ДТП.

За таких обставин, позивач просив суд визнати недійсним п.3 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №7739555 від 01.04.2016 року стосовно строку дії договору з 01.04.2016 року.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2017 року в задоволенні позову ПрАТ «УТСК» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПрАТ «УТСК» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неврахування судом першої інстанції п.11 умов укладеного з ОСОБА_1 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.04.2016 року, за яким страховик та страхувальник дійшли згоди, що цей поліс набирає чинності з дати вказаної в п.3 цього полісу, але не раніше 00:00 годин дати наступної за дату надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика, дійшовши помилкового висновку про чинність договору на момент настання ДТП та відсутність підстав для визнання його в цій частині недійсним.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Позивач ПрАТ «УТСК», будучи завчасно (19.03.2018 року) належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за його апеляційною скаргою (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судового повідомлення про призначення судового засідання на 24.04.2018 року - а.с. 126), в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.04.2016 року між позивачем ПрАТ «УТСК» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір страхування - поліс № 7739555 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії договору з 00 год.00 хв. 02.04.2016 року до 01.04.2017 року включно. Страховий платіж в сумі 714,00 грн. сплачений 00 год.00 хв. 01.04.2016 року (а.с. 5).

04.04.2016 року до ПрАТ «УТСК» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 03.04.2016 року приблизно о 16.30 год. по вул. Електричній в м. Кривому Розі, за участю транспортного засобу Porshe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Sitroen, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 6-7).

Також судом встановлено, що страховий платіж за укладання страхового полісу в сумі 714,00 грн. від ОСОБА_1 надійшов на рахунок ПрАТ «УТСК» 21.04.2016 року (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір страхування сторонами укладено, страховий платіж сплачено відповідачем 01 квітня 2016 року, а тому страховий поліс є чинним з 01.04.2016 року, що оговорено сторонами в укладеному ним договорі, тому сам час зарахування грошей на рахунок ПрАТ «УТСК» не має ніякого правового значення, а отже відсутні правові підстави для задовлення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зі змісту ч. 1 ст. 627 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу .

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За правилами ст. 18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Аналогічне правило щодо моменту набрання чинності договором страхування передбачено і ст. 983 ЦК України.

Отже, зі змісту ст. 18 Закону України «Про страхування» та ст. 983 ЦК України, вбачається, що законодавець розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто, момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсними у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.04.2016 року, укладеного між ПрАТ «УТСК» та ОСОБА_1, вбачається, що сторони в договорі погодили усі його істотні умови, зазначили відомості про ОСОБА_1, про забезпечений транспортний засіб.

Також в п.3 сторони в договорі погодилися, що договір діє з 00 год.00 хв. 02.04.2016 року до 01.04.2017 року включно.

В п.10 договору зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 страховий платіж в сумі 714,00 грн. сплачено 01.04.2016 року, та засвідчено підписом страхового агента та печаткою «УТСК» (а.с. 5).

При укладенні договору дотримано письмової форми та договір підписано сторонами.

Отже, встановивши, що оспорюваний договір містить всі необхідні істотні умови договору страхування, на його виконання внесено страхувальником страховий платіж, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання укладеного договору недійсним в частині строку набрання ним чинності, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 203 ЦК України або ст. 998 ЦК України, для визнання оспорювано договору недійсним позивач не надав, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що страховий платіж було зараховано на рахунок позивача 26 квітня 2016 року, а не в день укладення договору 01 квітня 2016 року, не спростовують правильності висновку суду про відсутність правових підстав для визнання договору страхування недійсним, оскільки той факт, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, не свідчить про недійсність договору, а має правове визначення для визначення моменту набрання ним чинності. В свою чергу, момент набрання чинності укладеного сторонами полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не має правового значення для правильного вирішення заявлених вимог про визнання полісу недійсним в частині строку його дії.

Отже, на думку колегії суддів суд першої інстанцій правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, надав оцінку наявним в матеріалах справи доказам, законно та обґрунтовано дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: