Справа № 618/26/18
Провадження № 2/618/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у них різні характери та погляди на життя, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер.

Відповідачем надано відзив, згідно з яким вважає можливим збереження шлюбу. У зв'язку з цим вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу можливе та відповідатиме її інтересам, інтересам позивача, та інтересам їх спільної дитини. Просила суд вжити заходи для примирення подружжя, надавши строк для примирення 6 місяців.

Судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя та наданий строк для примирення до 02 травня 2018 року. На цей час провадження у справі було зупинено. Ухвалою від 02 травня 2018 року провадження у справі, у зв'язку з закінченням строку для примирення, поновлено.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились.

Позивач надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач заяв та клопотань до суду не надала, причини неявки не повідомила. За таких обставин враховуючи наявність в матеріалах справи відзиву відповідача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 10 січня 2018 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 03 жовтня 2001 року в Куп'янському міськрайонному відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №35.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 10 січня 2018 року, виданого повторно Куп'янським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2.

Між сторонами відсутнє нормальне спілкування, подружні стосунки не підтримують. Наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, порозуміння подружжям не досягнуто, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Віповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно з ст. 51 Конституції України таст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь -яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам. Відсутність вільної згоди позивача на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і буде суперечити їхнім інтересам.

Про зміну прізвища на дошлюбне відповідач не заявила, отжепісля розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - ОСОБА_2.

На підставі ст.ст. 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 03 жовтня 2001 року в Куп'янському міськрайонному відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №35.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов