Дата документу 20.04.2018 Справа № 554/8992/17
Провадження № 2/554/3965/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

головуючої судді - Блажко І.О.

при секретарі - Кучеренко В.В.

за участю представника позивача/відповідача -ОСОБА_1

представника відповідача/позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно ,

зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ЛемешкоАндрій Миколайович, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_6про визнання права власності на спадкове майно. В якій прохав: визнати за ОСОБА_5, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з кімнати 6 пл. 13, 6 кв. м, кімнати 5 пл. 15, 4 кв. м, кухні 4 пл. 5, 4 кв. м, вбиральні 2 пл. 0, 9 кв. м, ванної кімнати 3 пл. 2, 2 кв. м, коридору 1 пл. 5, 3 кв. м, коридору 7 пл. 1,3 кв. м, вбудованої шафи 8 пл. 1,0 кв. м, балкону пл. 0, 8 кв. м загальною площею - 45, 9 кв. м, житловою площею - 29, 0 кв. м в порядку спадкування після ОСОБА_8, померлого 03 листопада 2016 року. В обґрунтування позову зазначив: що ОСОБА_5, народився 16 серпня 1962 року в сімї ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Шлюб між батьком та матірю був розірваний, і 09.01.1981 батькозареєстрував шлюб з ОСОБА_6 03 листопада 2016 року ОСОБА_8 помер. ОСОБА_8 не залишив заповіту, тому успадкувати належне йому майно як спадкоємці першої черги за законом мають, його син - ОСОБА_5, ОСОБА_6 - як дружина, та (дочка) сестра позивача ОСОБА_3 На підставі заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини від 09.11.2016 ПН ПМНО ОСОБА_7 була заведена спадкова справа № 89/2016, номер у Спадковому реєстру 59780638. 12 квітня 2017 року ОСОБА_6 нотаріусу подала заяву про прийняття спадщинита видачу свідоцтва на частку у спільному сумісному майні подружжя на квартиру № 48, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Ціолковського,45. Постановою нотаріуса від 09.10.2017 ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки нотаріус не може встановити правовий режим належності квартира АДРЕСА_1. Квартира АДРЕСА_1 належала померлому ОСОБА_8 на підставі договору міни, посвідченого Другою Полтавською держнотконторою 14.10.2002 за реєстром № 2- 3028, зареєстрованого КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 13.11.2002, в реєстровій книзі № 121, запис 16529. Вищезазначена квартира перейшла у власність померлого взамін належного йому незакінченим будівництвом житлового будинку, готовність якого становила 82%, з надвірними будівлями, що знаходився за адресою м. Полтава, пров. Травневий, 9. Вказаний будинок був отриманий ним у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Полтавською держнотконторою 13.06.1996 (по реєстру № 4 -297).Спірна квартира була набута ОСОБА_8 в результаті реалізації свого особистого майна шляхом укладення договору міни, тому не є майном подружжя та спільною сумісною власністю спадкодавця та відповідачки. Як особисте майно спадкодавця квартира має бути успадкована всіма спадкоємцями в рівних частках, частка кожного має становити 1/3. ОСОБА_5 бажає, щоб за ним було визнане право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Ринкова вартість квартири, що є предметом спору, згідно зі Звітом про оцінку майна від 02.11.2017 становить 321 600 грн., вартість 1/3 частини - 107 200 грн. У відповідності до технічного паспорту квартира складається з кімнати 6 пл. 13, 6 кв. м, кімнати 5 пл. 15, 4 кв. м, кухні 4 пл. 5, 4 кв. м, вбиральні 2 пл. 0, 9 кв. м, ванної кімнати 3 пл. 2, 2 кв. м, коридору 1 пл. 5, 3 кв. м, коридору 7 пл. 1, 3 кв. м, вбудованої шафи 8 пл. 1, 0 кв. м, квартира обладнана балконом пл.. 0, 8 кв. м. Загальна площа - 45, 9 кв. м, житлова площа - 29,0 кв. м. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

24 листопада 2017 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ПН Полтавського МНО ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Витребувано у ПН Полтавського МНО ОСОБА_7 спадкову справу після померлого 03.11.2016 ОСОБА_8 (а.с.31)

21 грудня 2017 року ухвалою суду клопотання - задоволено. Витребувано з Полтавського ОДН архіву докази, щодо нерухомого майна та про відсоткову готовність незавершеного будівництва по провулку Травневому, 9 м.Полтава (а.с.52-53)

17 січня 2018 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заявуЛемешко М.Ф. до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. (а.с.113-114)

20 березня 2018 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_1 задоволено. Викликано в судове засідання судового експерта ОСОБА_10 (а.с.200-201)

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_1 первісний позов підтримав. Прохав задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечував частково.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову заперечувала частково та прохала прийняти до уваги міркування викладені у відзиві при винесенні рішення у цивільний справі. Пояснила, що 09.01.1981 між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було зреєстровано шлюб, про що в цей же день складено відповідний актовий запис №47. В 1996 році ОСОБА_8 отримано у спадок після померлої матері ОСОБА_11. незакінчений будівництвом жилий будинок готовністю 53 %, про що Другою Полтавською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом 13.06.1996, реєстровий №4-297. Станом на дату набуття в спадок незакінченого будівництва ОСОБА_8 його вартість складала 137 816 000 укр. крб. Після набуття у власність незакінченого будівництвом житлового будинку спільно ОСОБА_12 з чоловіком здійснювалась добудова будинку за рахунок спільних зусиль та коштів. Обидва отримували пенсію та працювали, мали заробіток та дохід. ОСОБА_12 та ОСОБА_8 намагалися закінчити будівництво, але в 2002 році було прийнято спільне рішення про його продаж. Було знайдено підходящий варіант нерухомості, а саме квартира № 48 за адресою: м.Полтава, вул. Ціолковського, 45. З власниками цієї квартири було досягнуто домовленості з метою мінімізації витрат купівлю-продаж оформити шляхом укладення договору міни обєктами нерухомості. 14 жовтня 2002 року на підставі договору міни, укладеного та нотаріально посвідченого ДН Другої Полтавської держнотконтори ОСОБА_13, реєстровий №2-3029, ОСОБА_8 став власником квартири АДРЕСА_3. Станом на дату укладення цього договору інвентаризаційна вартість незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями складала 13552 грн., а ступінь готовності 82 %. 03 листопада 2016 року ОСОБА_8 помер. До ПН ПМНО ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_6, син померлого ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_6 просила нотаріуса видати свідоцтво на частку у спільному сумісному майні подружжя на квартиру АДРЕСА_4. Нотаріусом було у видачі свідоцтв всім особам відмовлено, в з звязку з чим позивачем ОСОБА_5 подано позовну заяву про визнання за ним права власності на 1/3 частину спірної квартири в порядку спадкування після ОСОБА_8 Вважає такі позовні вимоги частково необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 має право на спадкування після померлого батька тільки 1/6 частки у праві власності на квартиру, а не 1/3. Спірна квартира була придбана ОСОБА_8 під час шлюбу на підставі договору міни, та вона не може вважатися роздільним майном. ОСОБА_6 як дружина померлого має право на виділення належної їй 1/2 частки в спільному майні подружжя, то, відповідно, розподілу між спадкоємцями підлягає тільки ? частка спірної квартири, а позивач, відповідно має право на 1/6 частку (1/2 : 3 = 1/6). Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_5. В решті позовних вимог слід відмовити. Зустрічний позов підтримала повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_3 первісний позов підтримала повністю. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала частково.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 проти первісного позову заперечував, зустрічну позовну заяву підтримав.

Третя особа ПН Полтавського МНО ОСОБА_7 до суду не зявилася, надіславши суду лист. В якому прохала розгляд справи проводити без її участі, при вирішенні питання по справі покладається на розсуд суду (а.с.212).

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову повністю.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 13.06.1996 ОСОБА_8 отримав у спадок після померлої матері ОСОБА_11 майно, яке складається з незакінченого будівництвом жилого будинку готовністю 53%, знаходиться у м. Полтава по провулку Травневому (Майському) №9, що розташовано на земельній ділянці площею 0,21 кв.м, крім того на земельній ділянці розташовані: літня кухня «В», гараж «Б», сарай «б», сарай «в», погріб «в1», вбиральня «Г», колодязь «К1», що належали померлій на підставі свідоцтва на забудову індивідуальної садиби №476 від 01.10.1974, виданого виконкомом Полтавської райради народних депутатів Полтавської області та довідки МБТІ від 30.03.1996 №2698, що слідує із копії свідоцтва про право на спадщину за законом №36 від 13 червня 1996 року (а.с.66,134,177).

ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі з 09.01.1981 по день смерті ОСОБА_8 03.11.2016, що підтверджується копією : повторного свідоцтва про шлюб серія І-КЕ №158095 виданим Шевченківським районним у м. Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 07.03.2017; повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_8, серії І-КЕ №330339 виданим Шевченківським районним у м. Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 07 грудня 2016 року (а.с.5, 67).

Як встановлено в судовому засіданні та слідує із матеріалів справи, за час перебування у шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за спільні кошти здійснювали добудову до незакінченого будівництвом житлового будинку, який було отримано у спадок ОСОБА_8

Згідно довідки №8212 від 17.09.2002 виданої КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» готовність незавершеного будівництва обєкта нерухомого майна, що знаходиться в м. Полтава по пров. Травневий, 9 складає 82% і його вартість з урахуванням індексації становить 13 552 грн. (а.с. 140).

Таким чином, ступінь готовності житлового будинку за адресою м. Полтава по пров. Травневий, 9 збільшилася за час перебування у шлюбі на 29 % (82 % - 53 %) порівняно зі ступенем готовності станом на дату видачі свідоцтва про право на спадщину.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 110 судового експерта ОСОБА_10 від 29.12.2017 встановлено, що вартість незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою: м. Полтава, вул. Травнева, 9 за період з 13.09.1996 (набуття у власність в порядку спадкування) по 14.02.2002 (відчуження в порядку міни) збільшилась. У порівнянні з вартістю станом на 13.06.1996, вартість незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою м.Полатва, провул. Травневий, 9, збільшилась на 54,7% (а.с.92-96).

Таким чином, за час перебування у шлюбі вартості обєкта за адресою м. Полтава по пров. Травневий, 9 збільшилась на 54,7 %.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 2002 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 2002 року) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші.

Крім того, ст.25 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 2002 року) було передбачено підставою для виникнення спільної сумісної власності подружжя на роздільне майно, що їм належало, є випадок, якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

На підставі викладеного, збільшення вартості обєкта за час шлюбу на 54,7 % є значним збільшенням вартості майна, що дозволяє дійти висновку, що незавершений будівництвом житловий будинок, за адресою м. Полтава, провул. Травневий, 9, являвся спільним сумісним майном подружжя.

08 жовтня 2002 року рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 502 «Про дозвіл на продаж дарування та відчуження житлових будинків», дозволено ОСОБА_8, відчуження незакінченого будівництва житлового будинку по пров. Травневому,9. (а.с.142)

В період шлюбу 14.10.2002 на підставі договору міни посвідченого ДН Другої Полтавської держнотконтори ОСОБА_13, зареєстрованого в реєстрі №2-3028 незакінчений будівництвом жилий будинок готовність якого становить 82% з надвірними будівлями, розташованих на земельній ділянці площею 0.21 га, що знаходиться за м. Полтаві по провулку Травневому, 9, який належить ОСОБА_8 переходить у власність в рівних частках ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, а квартира №48, що знаходиться в м. Полтаві по вул. Ціолковського,45, яка належала ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 в рівних частках переходить у власність ОСОБА_8, що підтверджується копіями договору міни від 14.10.2002 посвідченого ДН Другої Полтавської держнотконтори ОСОБА_13,зареєстрованого в реєстрі №2-3028. (а.с.10, 99,135,166).

Як встановлено в судовому засіданні, вищезазначений договір міни від 14.10.2002 станом на день розгляду справи є чинним, ніким не оскаржувався.

13 листопада 2002 року ОСОБА_8 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_6 у КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про, що було зроблено реєстраційне посвідчення та внесено запис до реєстрової книги №121 під реєстровим номером 16529 (а.с.167).

У відповідності до ст.ст.241, 242 ЦК Української РСР (в редакції, 2002 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Оскільки, спірна квартира була придбана ОСОБА_8 під час шлюбу на підставі договору міни, то вона не може вважатися роздільним майном, так як до договору міни застосовуються правила про договір купівлі-продажу.

Таким чином, квартира АДРЕСА_6 не належала ОСОБА_8 до одруження з ОСОБА_6, вона була придбана під час зареєстрованих шлюбних відносин. Спірна квартира не одержана ОСОБА_8 в дар або в порядку спадкування, вона була придбана на підставі договору міни. Спірна квартира не є річчю індивідуального користування, тобто відсутні правові підстави вважати квартиру АДРЕСА_7 особистою приватною власністю померлого ОСОБА_8

Об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, що встановлено ч.І ст. 61 СК України.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 2002 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 2002 року) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші.

Кодекс про шлюб та сімю України (в редакції 2002 року), який діяв станом на дату придбання спірної квартири у спільну сумісну власність подружжя, не дозволяв, на відміну від чинного на даний час Сімейного кодексу України (п. 3 ч. 1 ст. 57) вважати особистою приватною власністю одного з подружжя майно, набуте за час шлюбу, але за особисті кошти.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_8 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана в період шлюбу, а тому частки кожного з них (ОСОБА_6 та за життя ОСОБА_8Г.) становлять по ? частині.

Таким чином частка ОСОБА_12 у праві спільної сумісної власності подружжя становить ? частина квартира АДРЕСА_6.

ОСОБА_8 помер 03.11.2016, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-КЕ №330339, зареєстроване та видане Шевченківським районним у м. Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 07 грудня 2017 року (а.с.5).

Таким чином, після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_9.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені

після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є: його син ОСОБА_5, донька ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини установлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

09 листопада 2016 року на майно померлого 03.11.2016 ОСОБА_8, який був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_10 була заведена спадкова справа №89/2016, номер у спадковому реєстрі 59780638, за заявою сина померлого ОСОБА_5, за заявою доньки померлого ОСОБА_3, дружиною померлого - ОСОБА_6 12.04.2017 надано заяву про прийняття спадщини та на видачу свідоцтва на частку у спільному майні подружжя. (а.с.144)

Таким чином, згідно ст.1269 ЦК України, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 прийняли спадщину від спадкодавця, шляхом звернення до ПН Полтавського МНО ОСОБА_7 з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8 у встановлений законом строк.

09 жовтня 2017 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ПН Полтавського МНО ОСОБА_7П відмовлено ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало померлому 03.11.2016 у звязку з тим, що з поданих документів, встановити правовий режим належності квартири №48, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Ціолковського,45 на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_8 та пережившій дружині померлого ОСОБА_6, немає можливості. Спадкоємці на майно померлого ОСОБА_8, взаємної згоди, щодо поділу спадкового майна не дійшли. (а.с.25).

Таким чином, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що встановити правовий режим належності квартири №48, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Ціолковського,45 на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_8 та пережившій дружині померлого ОСОБА_6, немає можливості. Спадкоємці на майно померлого ОСОБА_8, взаємної згоди, щодо поділу спадкового майна не дійшли.

Відповідно до рекомендацій викладених в п.23 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У спадщину можуть передаватися як певні речі (жилі будинки, квартири, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, предмети особистого користування, земельні ділянки, транспортні засоби, грошові суми, цінні папери тощо), так і майнові права.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п.4.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з'ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Таким чином, ОСОБА_12 має право власності на 2/3 частки спірної квартири, в тому числі: на ? - як дружина та співвласник квартири та на 1/6 як спадкоємець першої черги після померлого чоловіка (1/2 + 1/6 = 4/6 = 2/3). Відповідно, ОСОБА_5 (син померлого - позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом) та ОСОБА_3 (донька померлого відповідач за зустрічним позовом) мають право на спадкування не по 1/3 частки спадкового майна, а по 1/6 (1/2 : 3 = 1/6).

Як слідує із технічного паспорту ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» виготовленого 27.10.2017: квартира АДРЕСА_11 складається з кімнати 6 пл. 13, 6 кв. м, кімнати 5 пл. 15, 4 кв. м, кухні 4 пл. 5, 4 кв. м, вбиральні 2 пл. 0, 9 кв. м, ванної кімнати 3 пл. 2, 2 кв. м, коридору 1 пл. 5, 3 кв. м, коридору 7 пл. 1,3 кв. м, вбудованої шафи 8 пл. 1,0 кв. м, балкону пл. 0, 8 кв. м загальною площею - 45, 9 кв. м, житловою площею - 29, 0 кв. м. (а.с.7-9).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову частково та визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_12 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_12 та визнання за нею права власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_13.

Згідно п.29 ППВСУ від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування : розмір судового збору, порядок його сплати та звільнення від сплати встановлюються законом. Зокрема, необхідно враховувати, що при обчисленні судового збору у справах про спадкування майна не береться до уваги вартість успадкованого майна, про яке зазначено в пункті 16 частині першої статті 4 Декрету Кабінетів Міністрів України від 21.01.1993 за№7-93 «Про державне мито».

Судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом ОСОБА_5 складає 1 072 грн. (а.с.1)

Судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_6 складає 2 144 грн. (а.с.91).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 судовий збір у рівних частках по 1 072 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5(податковий номер НОМЕР_1) право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_13, яка складається з кімнати 6 пл.13,6 кв.м, кімнати 5 пл.15,4 кв.м, кухні 4 пл.5,4 кв.м, вбиральні 2 пл.0,9 кв.м, ваної кімнати 3 пл.2,2 кв.м, коридору 1 пл.5,3 кв.м, коридору 7 пл.1,3 кв.м, вбудованої шафі 8 пл.1,0 кв.м, балкону пл..0,8 кв.м, загальною площею 45,9 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, в порядку спадкування після ОСОБА_8, померлого 03 листопада 2016 року.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Визнати право власності ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_2) на 2/3 частки квартири АДРЕСА_13, яка складається з кімнати 6 пл.13,6 кв.м, кімнати 5 пл.15,4 кв.м, кухні 4 пл.5,4 кв.м, вбиральні 2 пл.0,9 кв.м, ваної кімнати 3 пл.2,2 кв.м, коридору 1 пл.5,3 кв.м, коридору 7 пл.1,3 кв.м, вбудованої шафі 8 пл.1,0 кв.м, балкону пл..0,8 кв.м, загальною площею 45,9 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1, громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, податковий номер НОМЕР_3 в рівних частках на користь громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, податковий номер НОМЕР_2 судовий збір по 1 072 (одна тисяча сімдесят дві) грн.

Складання поновного тексту відкладено на 7 (сім) днів 26 квітня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Суддя І.О.Блажко