ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Херсон

Номер справи 653/1881/16-ц

Номер провадження 22-ц/819/280/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддівВоронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Венглєвської Н.Б. від 23 липня 2018 року у справі за клопотанням ОСОБА_6 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ домоволодіння та земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка отримала 25.04.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 14/25 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З урахуванням уточнення позовних вимог, просить: 1) усунути перешкоди в користуванні належному їй на праві власності спадкового майна у розмірі 14/25 частинами домоволодіння по АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_6 вчиняти дії направлені на перешкоджання ОСОБА_5 в користуванні та розпорядженні 14/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1; 2) здійснити поділ домоволодіння по АДРЕСА_1 в натурі відповідно до часток права власності кожного із співвласників на зазначене домоволодіння; 3) здійснити поділ земельної ділянки площею 0,0956 га відповідно до часток поділу в натурі домоволодіння, на якій він розташований із зазначенням площі, яка передається кожному із співвласників.

04 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5, в якій просить: - визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 25.04.2016, видане державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області та зареєстрованого в реєстрі за № 742 про набуття ОСОБА_5 права власності на 14/25 часток домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1; - скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 права власності на 14/25 часток вказаного домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 зазначає, що на момент оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 25.04.2016 року повністю відсутнє нерухоме майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та складало належну їй частку. Також не могла бути здійснена державна реєстрація права власності на неіснуюче в натурі нерухоме майно.

Ухвалами Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2016 та 13.09.2017 по справі призначено експертизи.

У липні 2018 року ОСОБА_6 подав клопотання про призначення повторної будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року клопотання задоволено. Призначено у даній справі повторну судову будівельну-технічну експертизу. На вирішення експерта поставлено наступне питання:

- Чи існує на момент проведення експертизи та чи існував станом на 01.04.2016 року житловий будинок А 1-Ж на земельній ділянці АДРЕСА_1. В разі його відсутності вказати можливі причини його руйнування?

Проведення повторної експертизи доручено судовому експерту Херсонського філіалу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, який розташований в м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, 73000. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача по зустрічному позову ОСОБА_6 стосовно поставлених ним питань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначила, що проведення даної експертизи не може вплинути на результати розгляду даної справи та є затягуванням розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу та наголосила на тому, що згідно свідоцтва про спадщину їй належить 14/25 частин домоволодіння. Житловий будинок А 1-Ж на земельній ділянці АДРЕСА_1 на теперішній час не існує та станом на 01.04.2016 року не існував. Даний факт сторонам є відомим та вона цього не заперечує.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У письмових поясненнях просив апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що з матеріалів цивільної та інвентарної справи вбачається відмінність майна належного ОСОБА_8, правонаступником якої є ОСОБА_5 від майна подружжя ОСОБА_9 правонаступником яких є ОСОБА_10 та ОСОБА_6

ОСОБА_6 посилається на те, що ОСОБА_7 належав будинок літ, А-1Ж та сарай літ. В, яких немає в натурі на теперішній час та на час видачі свідоцтва ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом, саме це майно складало 14/25 частин домоволодіння, яке могла успадкувати позивачка.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 103 ЦКП України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З матеріалів інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 та з матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради від 28.02.1964 ОСОБА_9 надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на місці зруйнованої землянки (т.2, а.с. 7).

20 березня 1964 року ОСОБА_9 надано дозвіл на здійснення будівельних робіт за вказаною адресою, яким дозволено будівництво житлового будинку розміром 7х8 м, сараю, літньої кухні та підсобних будівель і споруд (т.2, а.с. 8).

Відповідно до акту прийомки від 11.04.1968 року вказаний житловий будинок прийнято до експлуатації (т. 2, а.с. 9-11).

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29.02.1968 року ОСОБА_9 належав цілий житловий будинок за зазначеною адресою (т.2, а.с. 18).

Ухвалою суду від 06.04.1971 житловий будинок, який належав ОСОБА_9 та його дружині ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності, згідно мирової угоди поділено між подружжям з вказівкою приміщень, які виділялись кожному співвласнику. Також встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій це житло розташовано (т.2, а.с. 12).

Відповідно до висновку Генічеського БТІ від 01.12.1969, який покладено в основу мирової угоди укладеної подружжям ОСОБА_9, реально було поділено лише житло цього подружжя (будинок літ. «Б»), а земельна ділянка і житловий будинок за тією ж адесою, який належав ОСОБА_7 (літ. «А») площею 379 кв.м (включаючи житлову і надвірні будівлі) в поділ не входили (т.2, а.с. 15-16; т.1 інв.справа а.с. 10,11).

Відповідно до схеми встановлення меж користування на земельній ділянці по АДРЕСА_1 від 10.12.1969, ОСОБА_7 належав житловий будинок А 1-Ж і сарай, які поділу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не підлягали (т. 1, а.с. 33 інв. справи).

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради від 28.04.1971 затверджено розрахунок ідеальних часток співвласників будинку: ОСОБА_9 стало належати 43/100 частини, а ОСОБА_11 57/100 частини (т.2, а.с. 21).

11.05.1971 ОСОБА_11 отримала свідоцтво про право власності на 57/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 22).

Відповідно до розрахунку вартості між співвласниками ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_7 від 21.01.1985, будівлями та спорудами, що належать ОСОБА_7 є житловий будинок літ. А з тамбуром, сарай літ. В., а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 належні житловий будинок літ. Б, сарай літ. Г, сарай літ. Д, Б, Ж, З, И, вбиральня літ. К (т.1, а.с. 52 інв. справи).

Згідно рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради народних депутатів № 162 від 29.05.1996 між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 затверджено розрахунок ідеальних часток: ОСОБА_11 - 29/100 частини, ОСОБА_9 - 3/10 частини, ОСОБА_7 - 14/25 частини (т.2, а.с. 23).

Відповідно до свідоцтв про право власності від 25.06.1996 співвласники домоволодіння отримали право власності в наступних частках: ОСОБА_11 - 29/100, ОСОБА_9 - 3/20, ОСОБА_7 - 14/25 (т.1, а.с. 75-77 інв. справи).

Після смерті ОСОБА_11, згідно свідоцтва від 09.07.1996 ОСОБА_9 прийняла в спадщину належну померлому частку 3/20 частини домоволодіння (т.1, а.с. 79 інв. справи).

Згідно свідоцтва від 23.04.1998 ОСОБА_10 успадкувала після смерті ОСОБА_11 11/25 частини (що включає в себе 3/20 та 29/100 частини) домоволодіння з відповідною частиною надвірних будов, розташовані на земельній ділянці площею 949 кв.м. по АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 89 інв. справи).

01 липня 1998 року ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_6 належні їй 11/25 частини домоволодіння (т. 2, а.с. 19).

Згідно наявних в інвентарній справі оціночних актів з поточними змінами 01.09.1999 р. та 10.12.2001 року, власником будівлі літ. А по АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_7, власниками будівлі літ. Б - ОСОБА_11, ОСОБА_9 (т.1 а.с.10, 11 інв.справи).

25.04.2016 ОСОБА_5 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с. 6).

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2016 призначено у даній справі судову будівельну-технічну експертизу можливості поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. На вирішення експерта поставлено ряд питань, зокрема, питання поставлені відповідачем ОСОБА_6 та його представником:

-Чи існувало в натурі спадкове майно у вигляді 14/25 частин домобудівлі по АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_7 на момент отримання ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом і чи існує в натурі ця частка спадкового майна на даний час?

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 75/2016 від 05.05.2017 на вказане запитання експерт надав відповідь такого змісту: надані експерту дані про те, чи існувало в натурі спадкове майно у вигляді 14/25 частин домобудівлі по АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_7 на момент отримання ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом є суперечливими та не можуть бути використані експертом в якості вихідних даних. За цієї причини вирішення даного питання неможливе.

При цьому, експерт у висновку зазначив, що будинок літ. «А», який перебував у власності ОСОБА_7 відповідно до даних БТІ на момент отримання ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом не існував в натурі і на даний час не існує. (т.1, а.с. 86-116).

23 липня 2018 року суд першої інстанції задовольнив клопотання ОСОБА_6 та оскаржуваною ухвалою призначив повторну судову будівельно-технічну експертизу. При цьому на вирішення експерта поставив питання, яке не вирішував експерт при проведенні попередньої експертизи:

- Чи існує на момент проведення експертизи та чи існував станом на 01.04.2016 року житловий будинок А 1-Ж на земельній ділянці АДРЕСА_1. В разі його відсутності вказати можливі причини його руйнування?

Оцінюючи відповідність оскарженої ухвали вимогам закону, колегія суддів враховує, що як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду ОСОБА_5 неодноразово не оспорювала та визнавала факт того, що житловий будинок А 1-Ж на земельній ділянці АДРЕСА_1 не існує на теперішній час та не існував в натурі на момент отримання нею свідоцтва про спадщину у квітні 2016 року, що також підтверджується матеріалами інвентарної справи.

ОСОБА_6, заявивши клопотання про проведення повторної експертизи також наголошував на тому, що житловий будинок А 1-Ж з часом зруйнувався та його не існує на теперішній час та на час отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину.

Отже, факт відсутності в натурі вказаного житлового будинку А 1-Ж визнаний сторонами.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, на вирішення повторної судової будівельно-технічної експертизи поставлено питання з метою встановлення обставин, щодо відсутності в натурі жилого будинку А 1-Ж на земельній ділянці АДРЕСА_1 на теперішній час та на момент оформлення і отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які визнаються сторонами та з огляду на ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню і це питання не потребує вирішення експертом.

Питання щодо можливих причин руйнування відсутнього жилого будинку літ. А 1-Ж виходять за межі заявлених сторонами позовних вимог про виділ майна в натурі та зустрічними вимогами про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю спадкового майна в натурі.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про призначення повторної експертизи постановлена в порушення норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,- задовольнити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року, - скасувати.

Справу направити до Генічеського районного суду Херсонської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Дата складання повного судового рішення 12 листопада 2018 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова