П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року

м. Рівне

Справа №569/682/17

Провадження №22-ц/787/523/2018

Головуючий в суді 1 інстанції: Смолій Л.Д.

Рішення ухвалене в м. Рівне Рівненської області

Дата ухвалення повного рішення: 12.12.2018 р.

Час ухвалення рішення: 15 год. 44 хв.

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 4 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 1/6 частки до 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Мотивуючи свої вимоги, посилалася на покращення матеріального становища відповідача, що вважала підставою для збільшення розміру аліментів.

Рішення Рівненського міського суду від 4 грудня 2017 року від 4 грудня 2017 року позов задоволено частково:

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 вересня 2005 року, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду від 20 вересня 2005 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23 серпня 2005 року і до досягнення старшою дитиною повноліття - відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 640 гривень судового збору.

На рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де зазначала, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в резолютивній частині вказав, що розмір аліментів підлягає збільшенню, починаючи з дня набранням рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вважала, що оскільки даний позов був зареєстрований Рівненським міським судом 18 травня 2017 року, тому суд мав навести в резолютивній частині рішення про зміну розміру аліментів з дня пред'явлення позову, а саме з 17 травня 2017 року.

Оскільки помилка в резолютивній частині рішення призвела до зменшення суми стягнених з відповідача аліментів, то зміна його резолютивної частини, що стосується періоду з якого вони стягнені, якнайкраще забезпечить інтереси дитини та допоможе реалізувати встановлений ст. 180 СК України обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому вказувала про порушення ч.9 ст. 7 СК України та Конвенції Генеральної Асамблеї ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року в редакції від 21.12.1995 року щодо надання першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, під час розгляду справи відповідач, зловживаючи своїми правами, свідомо затягував її розгляд, а тому справа була розглянута з недодержанням строків розгляду.

З цих підстав просила змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, замінивши слова "починаючи з дня набрання рішення законної сили" на "починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 18 травня 2017 року".

Таким чином, рішення суду оскаржується лише в резолютивній частині щодо початку перебігу стягнення змінених аліментів.

У поданому відзиві відповідач, вважаючи оскаржуване рішення законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм процесуального та матеріального права, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Заслухавши думку судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Матеріалами справи встановлено, і ці обставини сторонами не оспорюються, що рішення Рівненського міського суду від 4 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, які визначені рішенням Рівненського міського суду від 20 вересня 2005 року, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я якогось із них когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З роз'яснень, даних у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин правильним є висновок суду про те, що стягнення аліментів в новому розмірі здійснюється з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня пред'явлення позову до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення аліментів на дитину з дня пред'явлення позову, то вони спростовуються правильністю висновків суду.

Не можна погодитися й із твердженнями автора скарги про порушення ст. 180 СК України, ч. 9 ст. 7 СК України та Конвенції Генеральної Асамблеї ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року в редакції від 21.12.1995 року щодо надання першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, адже є необґрунтованими.

Решта доводів ОСОБА_2 не заслуговують на увагу і не свідчать про існування матеріально-правових дефектів при вирішенні спору та ухваленні судом свого рішення.

Окрім того, посилання апеляційної скарги на порушення процесуальних строків розгляду справи не є мотивом для скасування чи зміни судового рішення, оскільки не мало наслідком хибність вирішення спору про зміну розміру аліментів.

Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалення оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду від 4 грудня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: