Провадження №4-с/359/62/2018
Справа №2-953/2010
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

за участю державного виконавця Сороки В.І.,

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, яку обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сорокою В.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника при примусовому виконанні виконавчого листа №2-953, виданого 16 лютого 2010 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина в розмірі ? частини від заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Із винесеною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки нарахована заборгованість в оскаржуваній постанові та довідці-розрахунку не відповідає дійсності. Так, державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам не враховано відрахування із заробітної плати скаржника за період з листопада 2012 по березень 2013 року, які здійснювалися ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт». В підтвердження цих обставин скаржник надавав державному виконавцю відповідну довідку. Крім цього, заборгованість визначалася державним виконавцем, виходячи із середньої заробітної плати в даній місцевості, що призвело до нарахування помилкового боргу в період з березня 2010 по березень 2013 року. На період звільнення боржника з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» в березні 2013 року середня заробітна плата боржника становила 4404 гривень 05 копійок, проте дані обставини не зазначені в довідці-розрахунку. З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця неправомірними, а оскаржувану постанову незаконною. Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сороки В.І. від 24 жовтня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Також просить суд обчислити розмір заборгованості по аліментам в судовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні.

Старший державний виконавець МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сорока В.І. заперечував проти задоволення скарги.

Стягувач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася та про своє ставлення до поданої скарги суд не повідомила.

Заслухавши пояснення заявника та державного виконавця, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 16 лютого 2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №2-953 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

24 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сорокою В.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим листом №2-953, виданим 16 лютого 2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.4).

Згідно п.2 оскаржуваної постанови вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 01 січня 2018 року становить 148064 гривень 83 копійки.

В матеріалах справи міститься також довідка-розрахунок заборгованості з аліментів від 14 лютого 2018 року №4889 за період з 29 січня 2010 року по 31 грудня 2017 року, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 з аліментів становить 150064 гривень 83 копійки.

За змістом скарги ОСОБА_1 вбачається, що остання подана у зв'язку з тим, що заявник не погоджується із розміром нарахованої виконавцем заборгованості з аліментів за період з 29 січня 2010 року по 31 грудня 2017 року з підстав, зазначених у скарзі. При цьому, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24 жовтня 2018 року, винесену в межах виконавчого провадження №19078383. Також заявник просить суд обчислити розмір заборгованості за аліментами в судовому порядку.

З огляду на фактичні обставини справи, встановлені в ході судового розгляду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З урахуванням цієї норми право на звернення до суду за захистом своїх прав наділена особа в разі порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Слід також зазначити, що право вибору способу судового захисту належить виключно скаржнику, який звернувся до суду за захистом порушеного права.

При цьому, неправильно обраний спосіб захисту порушеного права може бути підставою для відмови в задоволенні позовної заяви чи скарги.

Дослідивши письмові докази, приєднані до скарги, суд вважає, що заявником обрано неналежний спосіб захисту, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

На підставі ч.3. ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За змістом п.3 ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов'язок повідомляти про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, в тому числі в разі надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи.

Аналогічні положення передбачені також розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок заборгованості з аліментів від 14 лютого 2018 року №4889 (а.с.5).

У відповідності до ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, в разі незгоди сторони виконавчого провадження із розміром заборгованості з аліментів, сторона має оскаржити дії державного виконавця щодо проведеного розрахунку заборгованості, зазначеній в довідці-розрахунку заборгованості з аліментів, а не саму постанову про звернення стягнення, як про це просить заявник.

Відповідно до положення ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В довідці-розрахунок заборгованості з аліментів зазначено також, що остання може бути оскаржена до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в 10-денний строк.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не вживалися заходи щодо оскарження довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, як це передбачено положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено в самій довідці розрахунку.

Відтак, вбачається, що заявник погодився з нарахованим державним виконавцем розміром заборгованості з аліментів та не оскаржував його.

За таких умов, оскарження постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з підстав незгоди з нарахованим розміром заборгованості з аліментів є неналежним способом захисту.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 24 травня 2017 року в справі №6-951цс16, з якої вбачається, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.

Оскільки обраний заявником спосіб захисту прав за фактичних обставинах справи є неналежним, законні підстави для задоволення скарги відсутні, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні пред'явленої скарги.

Відтак, враховуючи те, що постанова державного виконавця ґрунтується на даних довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, яка скаржником не оскаржувалася, відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Судом також не вбачаються підстави для обчислення розміру заборгованості з аліментів в судовому порядку, з огляду на наступне.

Так, згідно ч.3 та ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів належить до компетенції державного виконавця, а не суду.

Порядок здійснення розрахунку заборгованості визначено в розділі XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

При цьому, згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З матеріалів справи вбачається, що заявником не оскаржується довідка-розрахунок заборгованості із аліментів, як і не ставиться питання щодо зобов'язання державного виконавця провести повторний розрахунок заборгованості із аліментів.

Суд повторно наголошує, що оскарження постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з підстав незгоди із визначеним розміром заборгованості з аліментів, є неналежним способом захисту, оскільки заявником не оскаржувалася довідка-розрахунок.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.3 ст.68, ч.3, п.3 ч.4, ч.8 ст.71, ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ст.447, ч.2 ст.451ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича від 24.10.2018 року у виконавчому провадженні №19078383 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та здійснення судом перерахунку аліментів відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський