Справа № 161/6178/18
Провадження № 6/161/188/18
У Х В А Л А

24 квітня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

при секретарі Бортнюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника,-

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 звернулась в суд з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Своє подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у першому відділі державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист № 1-0308/204/12, виданий Луцьким міськрайонним судом 20 липня 2012 року, про конфіскацію всього належного на праві приватної власності засудженому ОСОБА_2 майна в дохід держави.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до авідповідних органів. що реєструють право власності на рухоме та нерухоме майно. Згідно довідки КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстрована частина квартири № 99, в будинку 3, що знаходиться за адресою проспект Грушевського у місті Луцьку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23.03.2017 року визначено частку квартири, яка належить боржнику ОСОБА_2, а саме ? частина квартири № 99, в будинку 3 що знаходиться за адресою проспект Грушевського у місті Луцьку.

Головним державним виконавцем 02 лютого 2018 року винесено постанову про призначення проведення виконавчих дій з опису, арешту та фотофіксації ? частина квартири № 99, в будинку 3 що знаходиться за адресою проспект Грушевського у місті Луцьку. Однак,боржник відмовився допускати державного виконавця до житла для проведення виконавчих дій. 14 лютого 2018 року головним державним виконавцем повторно винесено постанову про призначення проведення виконавчих дій з опису, арешту та фотофіксації вищезазначеного майна, однак при виході державного виконавця за адресою провести опис та ареш майна боржника виявилось неможливим.

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішень суду, просить суд надати дозвіл на примусове проникнення у квартиру № 99, в будинку 3, що знаходиться за адресою проспект Грушевського у місті Луцьку.

Від державного виконавця надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, подання просить задовольнити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у першому відділі державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист № 1-0308/204/12, виданий Луцьким міськрайонним судом 20 липня 2012 року, про конфіскацію всього належного на праві приватної власності засудженому ОСОБА_2 майна в дохід держави.

07 липня 2015 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 1-0308/204/12, виданого Луцьким міськрайонним судом 20 липня 2012 року, про конфіскацію всього належного на праві приватної власності засудженому ОСОБА_2 майна в дохід держави (а.с. 5)

Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 13 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Однак, відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1978 року,ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено уКонституції Україниі міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Звертаючись із поданням, державний виконавець не може обмежуватись лише наведенням переліку проведених виконавчих дій. У поданні державний виконавець повинен чітко зазначити, в чому полягає необхідність примусового проникнення в житло. В обов'язковому порядку слід додати докази, що підтверджують кожну обставину, на яку посилався державний виконавець у поданні для обґрунтування своїх вимог та доводів, зокрема відповіді реєструючих органів про відсутність в боржника іншого майна (чи неможливості звернення стягнення на нього), акти та довідки, які б свідчили про те, що житло чи інше володіння належить саме боржнику. Тобто, не доведено, що державним виконавцем вичерпано усіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем 23 січня 2017 року зроблено запит до КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»,згідно якого право власності на квартиру № 99, в будинку 3, що знаходиться за адресою проспект Грушевського у місті Луцьку зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 7). З поданням про примусове проникнення до житла боржника державний виконавець звернувся 23 квітня 2018 року, а отже не має достовірних даних, що на момент звернення із поданням частина квартири ще належить боржнику ОСОБА_2

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб,проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх у встановленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Звертаючись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника державний виконавець повинен довести підстави для застосування судом такого крайнього заходу примусового виконання судового рішення.

Крім того, примусове проникнення до належної частки квартири боржника ОСОБА_2 буде порушенням гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власників будинку (квартири) та осіб, які в ньому проживають.

Так, примусове проникнення до житла є одним з крайніх заходів, пов'язаних з примусовим виконанням рішень судів, недоторканість житла є Конституційною гарантією, а доводи державного виконавця, якими вона обґрунтовує необхідність примусового проникнення до житла боржника не підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 7, 10, 11-13, 258- 260, 263, 439, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_7