РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6802/18

пр. № 2/759/4799/18

07 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому 06 листопада 1999 року, про що зроблено актовий запис № 1155.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.11.1999 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім'я розпалась остаточно, однак сторони проживають разом в одній квартирі, як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 18 травня 2018 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвали від 09 серпня 2018 року за клопотання відповідача, судом надано сторонам строк на примирення терміном два місяці.

Ухвалою судді від 09.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, позивач вказувала, що з жовтня 2017 року сімейне життя не складається, у зв'язку з чим вирішила звернутись з вказаним позовом до суду, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Судом на письмове клопотання відповідача 09 серпня 2018 року надано сторонам строк на примирення два місяці.

Після надання судом сторонам строку на примирення, сторони дійшли згоди на те, що примирення не можливе.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про щлюб серія НОМЕР_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (дошлюбне прізвище Сайх) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року, про що є актовий запис № 1155 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.(а.с. 7, 8 - копія свідоцтва про народження).

Судом сторонам надавався строк на примирення, однак примирення в родині позивача та відповідача не досягнуто,сторони дійшли згоди на те, що примирення між ними не можливе.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з жовтня 2017 року не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, хоча й проживають разом, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280-282, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому 06 листопада 1999 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено актовий запис № 1155 - РОЗІРВАТИ.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.11.2018.

Суддя І.В.П'ятничук