1Справа № 335/1355/18 2/335/1209/2018
УХВАЛА
25 жовтня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
У травні 2009 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Заводської районної адміністрації в м. Запоріжжя, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Заочним рішення Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя від 04.09.2009, позовні вимоги по справі ОСОБА_1 задоволені та ОСОБА_1З позбавлено батьківських прав по відношенню його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Заперечуючи проти ухвалення рішення суду, у лютому 2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, а тому за наслідками розгляду його заяви, ухвалою суду від 16.03.2018 року, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2009, скасовано та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.
В судові засідання, призначені на 30.03.2018, 11.07.2018 року, 27.07.2018 року та на 29.10.2018 позивач не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток на її адресу проживання, вказану в позові (на адресу суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення), причини неявки суду не повідомила, до цього часу до суду для ознайомлення з матеріалами справи не зявлялася, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи орган опіки та піклування Заводської районної адміністрації в м. Запоріжжя постійно зявлялися до судового засідання, але 25.10.2018 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, перевіривши матеріали справи приходить до наступного.
Законом України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) який набув чинності 15.12.2017.
Відповідно до п. 1.9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діяли після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Як передбачено ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Проте, в жодне із призначених судових засідань по вказаній цивільній справі позивач так і не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не зявлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд знаходить, що характер справи не дозволяє закінчити її розгляд за відсутності позивача, так як судом не встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.
Крім того, судом встановлено, що заяви про розгляд справи за її відсутності позивачем не подавалось, як і не повідомлялось про поважність причин своєї не явки в судове засідання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.
Таке положення закону повязане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р.
При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не зявився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у звязку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).
Отже, згідно із вимогами ЦПК України, суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач по справі неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду жодного разу не зявилася, поважність її неявки не доведена, а судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1, якій було відомо наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, відсутності інтересу до поданого до суду позову, що призвлело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Окрім тому, судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012, згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Згідно ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Заводської районної адміністрації в м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав, залишити без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Зієд, третя особа: орган опіки та піклування Заводської районної адміністрації в м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.П. Соболєва