РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря Буюклі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.2016 між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 10400 доларів США на строк три місяці, про що відповідачем ОСОБА_2 було власноручно написано відповідну розписку. Протягом року після закінчення строку позивач звертався до відповідача з вимогою повернути суму боргу, але відповідач коштів так і не було повернуто. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь позику та відсотки у сумі 277655 грн, судовий збір у сумі 2765 грн та витрати за надання правової допомоги у сумі 8000 грн.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт написання розписки, проте уточнив, що гроші брав його напарник. Кошти бралися для ведення бізнесу та повернуті не були.

Дослідивши докази та матеріали справи у їх сукупності, заслухавши позицію сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 16.03.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 10400 доларів США та строком на три місяці. Відповідачем на підтвердження укладення договору була видана розписка про тримання коштів та зобов'язанням повернути отримані кошти протягом трьох місяців. Після спливу тримісячного терміну кошти повернуті не були. Сторони ці факти не заперечують.

Суд вважає доведеними факти укладення договору позики 16.03.2016, передачі коштів за договором та невиконання позичальником за договором позики свого обов'язку щодо повергнення боргу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, позивач надав копію угоди № 24 від 10.08.2017, укладеної між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, якою вартість робіт оцінено у сумі 8000 грн.

Розрахунок суми боргу, визначений позивачем, включає: 10400 доларів США - сума позики, та 312 доларів США - 3% річних від простроченої суми, що у національній валюті на момент подачі позовної заяви становить - 277655 грн.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи матеріали справи та подані докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги позивача повністю доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,263-265,268,273, ст.ст. 625,1046,1047,1049 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2) кошти у сумі 285623, 44 грн (двісті вісімдесят п'ять тисяч шістсот двадцять три гривні 44 коп.) заборгованості за договором позики від 16.03.2016.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1кошти у сумі 2776,56 грн (дві тисячі сімсот сімдесят шість гривень 56 коп) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Франківський районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.М. Ванівський