Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року справа № 542/81/18

2/542/365/18

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Коркішко А.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1) О.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з нього заборгованість за договором позики від 0702.12.2017 року, оформленого у виді розписки, на суму 20000 грн., вирішити питання судового збору.

Позов обґрунтовувала тим, що 02 грудня 2017 року надала у позику ОСОБА_3 на підставі розписки грошові кошти в сумі 20000 грн. Посилаючись на той факт, що боржник не повернув вказані кошти у встановлений сторонами строк, а саме до 31.12.2017 року, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 20000 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував.

Заслухавши сторони, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Судом встановлено, що відповідно до оригіналу письмової розписки від 02.12.2017 року ОСОБА_3 отримав у борг від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. з вказівкою терміну повернення до 31.12.2017 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка ОСОБА_3, яка посвідчує передання визначеної грошової суми, що відповідає положенням ст. 1047 ЦК України. Як свідчить оригінал розписки, договір позики був укладений між фізичними особами.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу.

Оригінал вищезазначеної розписки був наданий до суду позивачем, отже знаходився весь цей час у нього. Виходячи з положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання за розпискою від ОСОБА_3 на суму 20000 грн., ОСОБА_1 повинна була повернути ОСОБА_3 оригінал розписки, або ж на вимогу відповідача видати розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України,з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. (а.с. 13).

Також суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані з наданням юридичної допомоги у розмірі 1687,20 грн. згідно квитанції № 11 від 12.02.2018 року адвоката ОСОБА_5 (а.с. 21).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 351, 352, 355 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, борг за договором позики від 02 грудня 2017 року в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 1687,20 грн. (одну тисячу шістсот вісімдесят сім грн. 20 коп.) витрат на надання юридичної допомоги, 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3;

відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_6 Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_7