Справа № 656/264/18
Номер провадження 2/656/122/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Малишевської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

в порядку загального позовного провадження

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 76 510,32 грн.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 76 510,32 грн., посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 9,73 га, розташованої на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області в контурі поля № 65. Товарне сільськогосподарське виробництво на земельній ділянці здійснює її онук ОСОБА_3, який весною 2014 року засіяв землю яровим ячменем. Наприкінці червня 2014 року почалися рясні дощі, які з невеликими перервами тривали до середини липня, що привело до затягування жнив, незібрані площі зернових культур почали заростати бур'янами. Онук ОСОБА_3 здійснив найм комбайну відповідача для збирання врожаю на засіяних земельних ділянках членів родини, в тому числі і її. Відповідач оглянувши земельну ділянку повідомив, що треба чекати доки бур'яни та підгони висохнуть. Онук ОСОБА_3 вирішив найняти для збирання врожаю сучасний комбайн та почекати з терміном жнив, так як з третьої декади липня 2014 року встановилась суха, жарка погода, тому бур'яни та підгони ячменю мали висохнути від природних факторів. За участі онука, нею була укладена угода про збирання ярового ячменю сучасним комбайном, що належить ОСОБА_4, протягом серпня-вересня 2014 року. Угодою була передбачена ціна послуг та вартість дизельного пального, необхідного для збирання врожаю.

Наприкінці липня 2014 року онук ОСОБА_3 виїхав до м. Запоріжжя за сімейними обставинами. За його відсутності огляд земельної ділянки здійснював її син ОСОБА_3, який в середині серпня виявив, що ячмінь скошений, а стерня частково спалена. Особисто її ніхто не поставив до відома про збирання врожаю на земельній ділянці, внаслідок чого не була забезпечена присутність її або членів сім'ї. Вона зателефонувала онукові та повідомила про те що ячмінь скошений невідомою особою. Онук в телефонному режимі від односельців дізнався, що врожай ячменю зібрав відповідач ОСОБА_2, який вивіз з поля три вантажних автомобіля марки ГАЗ-53. Вміст кузова вантажного автомобіля ГАЗ-53 становить 4-6 тон зерна, за три рази автомобіль вивіз приблизно 12 т зерна. Онук повідомив, що коли приїде до місця проживання, то вирішить питання самовільного збирання врожаю відповідачем, з яким співпрацював на протязі трьох років. Протягом осені 2014 року онук декілька разів зустрічався з відповідачем з приводу відшкодування вартості зібраного врожаю ячменю, але відповідач категорично відмовився повернути виручені ним гроші, посилаючись на те, що накосив мало і за надані ним раніше послуги онук йому заборгував.

08.01.2015 вона звернулась з заявою до правоохоронних органів, з приводу самовільного збирання врожаю ячменю ОСОБА_2 на її земельній ділянці. Під час досудового розслідування відповідач та наймані працівники, які отримали від відповідача винагороду, а тому є заінтересованими, занизили кількість зібраного врожаю. 14.02.2018 слідчий СВ Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з тим, що між нею та ОСОБА_2 існують цивільно-правові відносини.

Крім того, кількість зібраного врожаю залежала від якості зернозбирального комбайну. Оскільки у відповідача застарілі комбайни СК-5 «Нива», то вони не могли якісно зібрати ячмінь на забур'яненій земельній ділянці. Саме тому її онук найняв новий комбайн.

Вважає, що відповідач порушив її право власності, чим заподіяв збитки у формі упущеної вигоди. Розмір упущеної вигоди необхідно обчислювати у американських доларах, що покриває інфляцію національної валюти.

Розрахунок упущеної вигоди позивач навів у позові виходячи з розміру земельної ділянки - 9,73 га, середньої врожайності ярого ячменю в 2014 році в Іванівському районі Херсонської області - 25,9 ц з одного га, середньої ціни реалізації 1 т ярого ячменя в Іванівському районі Херсонської області у 2014 році - 1 693,9 грн., офіційного курсу грошової одиниці гривні до американського долара станом на 20.08.2014 - 1 322,3077 грн. за 100 американських доларів та з урахуванням умов договору від 25.07.2014, укладеного позивачем із ОСОБА_4, про збирання ячменю на земельній ділянці з оплатою за виконану роботу із розрахунку 420 грн. за один га. Витрати на збирання врожаю із її земельної ділянки могли становити 4 286,60 грн., з врахуванням витрат на дизельне паливо. Від реалізації врожаю ярого ячменю у 2014 році вона могла б отримати: 9,73 га х 25,9 ц х 1 693,9 грн. = 42 687,46 грн. - 4 286,60 грн. = 38 400,40 грн. Розмір упущеної вигоди на час заподіяння шкоди становить 38 400,40 грн. або 2 904,72 американських доларів. Розмір упущеної вигоди з урахуванням курсу американського долара станом на 10.03.2018 становить 76 510,32 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 76 510,32 грн., судові витрати у сумі 9 766,00 грн., які складаються із 766,00 грн. судового збору та 9 000,00 грн. на правничу допомогу.

14.08.2018 представник відповідача ОСОБА_6 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. Між учасниками правовідносин виникли договірні відносини. Позивач товарне сільськогосподарське виробництво на земельній ділянці здійснював за участі онука ОСОБА_3 Весною 2014 року земельна ділянка позивача була засіяна ярим ячменем. В середині серпня 2014 року онук, який повинен був займатися збором врожаю, поїхав до м. Запоріжжя. Перед від'їздом онук попередньо домовився з ОСОБА_2 про те, що останній власною технікою збере врожай на земельній ділянці, засіяній ячменем, який не вродив через велику кількість бур'яну, оскільки наймати комбайн для збору врожаю йому невигідно, зібраний врожай мав бути платою за проведені роботи. Свідком усної домовленості ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був комбайнер ОСОБА_7 В діях ОСОБА_2 відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення.

Крім цього, на час укладення договору з ОСОБА_3 ОСОБА_2 вважав, що поле належить ОСОБА_3, так само як і врожай. Про те, що земельна ділянка належить ОСОБА_1, він дізнався під час кримінального провадження.

При визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди позивачем не враховано, що земельна ділянка заросла бур'яном, частина врожаю осипалась на землю. Наймати комбайн для збору врожаю на земельній ділянці ОСОБА_1 було невигідно і тому ОСОБА_3 умовив ОСОБА_2 скосити поле, а за рахунок зібраного врожаю покрити, пов'язані з цим витрати. Фактично було зібрано 1,5 т ячменю.

При визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди не може застосовуватись курсова різниця, оскільки законним платіжним засобом на території України є гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, ч. 2 ст. 192 ЦК України). Такі випадки передбачені ст. 193, ч. 4 ст. 524 ЦК України, Законом України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Заявляючи вимоги про стягнення курсової різниці, позивач просив стягнути її на підставі ст. 22 ЦК України, згідно якої у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. Курсова різниця не може бути упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток. В задоволені позову просить суд відмовити в повному обсязі (а.с.50-55).

Позивач в судове засідання не з'явилась у зв'язку зі старістю, поганою рухливістю, артеріальним тиском, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.38).

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, зазначені у відгуку.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач, посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. 22, ст. 1166 ЦК України вважає, що діями відповідача, який зібрав врожай ярового ячменю на належній їй земельній ділянці і не відшкодував його вартість, порушено її право власності. Поновлення порушеного права можливо лише шляхом відшкодування матеріальних збитків у вигляді упущеної вигоди.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 2 ст. 189 ЦК України продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують неправомірні дії відповідача, внаслідок яких було порушено право власності позивача; наявність збитків у позивача у вигляді упущеної вигоди, що виникли внаслідок протиправної поведінки відповідача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і збитками позивача.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка загальною площею 9,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 14.11.2000 (а.с.7).

Довідкою Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області № 674 від 23.12.2014 підтверджується те, що земельна ділянка загальною площею 9,73 га, розташована на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області знаходиться у контурі поля № 65 ділянка 23, яка належить ОСОБА_1, у 2014 році була засіяна ячменем, який скошено (а.с.9,10).

За заявою ОСОБА_9 до Нижньосірогозького РВ УМВС України в Херсонській області про те, що ОСОБА_2 в серпні 2014 року на земельній ділянці № 23 площею 9,73 га, розташованій в контурі поля № 65 на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, вчинив крадіжку 12 000 кг належного їй ячменю, чим заподіяв матеріальну шкоду у сумі 21 600 грн., розпочато кримінальне провадження, яке 08.01.2015 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за ч. 1 ст. 185 КК України (а.к.п.1)

Постановою слідчого СВ Іванівського ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 08.01.2018, закрито у зв'язку з тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини, а склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відсутній (а.к.п.58-59, а.с.11-12).

Під час дослідження в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим під час досудового розслідування розмір матеріальної шкоди, заподіяний потерпілому, не встановлювався.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що є онуком позивача, з відповідачем, який має власну техніку, необхідну для обробки, посіву та збирання врожаю на землі, співпрацював з 2011 року. Власної земельної ділянки та техніки немає, а допомагає членам своєї родини обробляти землю. В 2014 році домовлявся про збирання врожаю на земельній ділянці площею 9,73 га, що належить його бабі ОСОБА_1 не тільки з відповідачем, а й з іншою особою, у якої була нова техніка. Під час жнив йому необхідно було виїхати до м. Запоріжжя в особистих справах. Повернувшись через три тижні, він виявив, що яровий ячмінь на земельній ділянці ОСОБА_1 скошений. Самотужки провівши розслідування, він дізнався від односельців, що врожай зібрав відповідач, який вивіз з поля три вантажних автомобіля зерна. На комбайні працював ОСОБА_7, а на автомобілі - ОСОБА_11 Він зателефонував ОСОБА_7, який на той час перебував на військовій службі, з приводу кількості зібраного врожаю. ОСОБА_7 підтвердив, що було вивезено три автомобіля. Розмову з комбайнером записав на диктофон. Запропонував відповідачу добровільно повернути зібраний врожай, але мирно вирішити питання не вдалося, що змусило його звернутись до міліції із заявою про порушення кримінального провадження. Про намір зібрати врожай ярового ячменю на земельній ділянці ОСОБА_1 своєю технікою, відповідач його та членів родини не повідомив. В результаті контроль за збиранням врожаю зі сторони власника земельної ділянки ніким представлений не був.

Під час кримінального провадження свідок ОСОБА_3 був допитаний слідчим 21.01.2018 року, але в протоколі допиту відсутні пояснення свідка про розмір заподіяної шкоди та її обґрунтування, зокрема про розмову з ОСОБА_7 з приводу кількості вивезеного з поля зерна, запис цієї розмови на диктофон (а.к.п.49-50).

Представником позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні надана копія електронного доказу у виді пристрою USB флеш накопичувача SmartBuy із звукозаписом розмови по мобільному телефону, що відбулася наприкінці 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, записана ОСОБА_3 на портативний електронний пристрій плейері МР 330 марки «Transcend», під час якої ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_3 про те, що з поля ОСОБА_1 було зібрано три вантажівки зерна.

Згідно ч. 2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час дослідження копії електронного доказу у присутності свідка ОСОБА_7, останній заперечив факт розмови з ОСОБА_3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив, що влітку 2014 року працював у відповідача на комбайні. В його присутності ОСОБА_3 неодноразово просив відповідача скосити врожай на полі площею 10 га, скошеним розпорядитись на власний розсуд, оскільки збирати врожай на полі йому невигідно у зв'язку з тим, що поле було усіяно бур'яном, а скосити його необхідно для подальшого обробітку під врожай наступного року. Він особисто їздив із відповідачем дивитись на поле, де зелена трава була вище ячменю. Щоб скосити ячмінь необхідно було дочекатись доки трава підсохне. Поле косив протягом двох днів, косити було важко, оскільки часто зупиняв комбайн, щоб збити бур'ян. Зерна було зібрано не більше 1,5 т. Під час косіння ОСОБА_3 не був присутній, оскільки була домовленість про те, що відповідач скошене забере собі. Відповідач говорив, що не покрив витрати на поле.

Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_7 надав під час кримінального провадження, які зазначені у протоколі його допиту від 25.01.2018 (а.к.п.55-56)

Із пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 видно, що в 2014 році він працював у відповідача водієм вантажного автомобіля марки ГАЗ, вантажопідйомністю 3,5 т. Поле ОСОБА_1, на якому було багато бур'яну косили два дні. За розпорядженням відповідача, скошене зерно, він відвіз в с. Нижні Торгаї. Здавати зерно їздив один раз, зерна в кузові було приблизно 1,5 т. Відповідач в його присутності шкодував, що погодився збирати врожай на полі.

Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_11 надав під час його допиту в якості свідка 08.04.2015 в рамках кримінального провадження (а.к.п.28-29).

Дослідивши зазначені докази, суд вважає копію електронного доказу неналежною, оскільки вона не відповідає вимогам, зазначеним у ч. 2 ст. 100 ЦПК України, зокрема не засвідчена електронним цифровим підписом.

Показання свідка ОСОБА_3 в тій їх частині, що з поля ОСОБА_1 було зібрано три вантажівки зерна, що становить 12 т, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_7, які є послідовними, як під час кримінального провадження, так і під час цивільного провадження справи в суді.

Допитаний в якості свідка відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що з 2010-2011 до 2014 роки співпрацював з ОСОБА_3 тим, що своєю технікою обробляв його землю, збирав врожай, зберігав у складах зерно. За усною домовленістю з ОСОБА_3, він своєю технікою обробляв декілька земельних ділянок. Про те, що одна із земельних ділянок площею 9,73 га належить ОСОБА_1, він дізнався лише під час кримінального провадження. В 2014 році земельна ділянка ОСОБА_1 була ним засіяна ячменем. На його пропозицію провести хімічний обробіток поля, ОСОБА_3 відмовився, внаслідок чого поле заросло бур'яном, що передбачало низьку врожайність. ОСОБА_3 сказав, що йому невигідно збирати врожай з поля та запропонував це зробити йому. З ОСОБА_3 була досягнута попередня домовленість про те, що він скосить поле, а скошене зерно піде на покриття витрат. Він погодився і коли зібрав врожай із земельних ділянок своїх родичів, то приступив до поля ОСОБА_1 Як і передбачалось на полі ОСОБА_1 був низький врожай, автомобілем марки ГАЗ з поля один раз було вивезено зерно у кількості 1,5 т. Зерно він здав приватним особам в с. Нижні Торгаї, Нижньосірогозького району, а виручені за продаж зерна кошти, він направив на покриття витрат на косіння ячменю, які були набагато більшими, ніж одержаний дохід. Підтвердити письмовими доказами витрати та дохід, він не може, оскільки облік не вівся, документи відсутні.

Суд вважає, що між відповідачем ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_3, який представляв на протязі 2010-2014 років власника земельної ділянки ОСОБА_1, була досягнута усна угода про збирання врожаю на земельній ділянці ОСОБА_1 Протиправність дій відповідача під час збирання врожаю полягає в неповідомленні ОСОБА_3 про початок робіт, відсутності обліку зібраного врожаю та проведених витрат, чим порушено право власника розпоряджатися доходами від земельної ділянки та заподіяні збитки у вигляді упущеної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, обдержаних особою, яка порушила право.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди, позивачем надана статистична довідка про середню урожайність ярого ячменю з 1 га в Іванівському районі за 2014 рік, що становить 25,9 ц з 1 га та за 2017 рік, що становить 20,5 ц з 1 га (а.с.16).

Суд вважає, що зазначена в довідці статистична величина не може бути застосована при визначенні розміру збитків, оскільки в судовому засіданні встановлено і сторонами не заперечується те, що земельна ділянка, засіяна навесні яровим ячменем, заросла бур'яном, зерно частково осипалось на землю та проросло. Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Херсонської обласної державної адміністрації, станом на 23 липня 2014 року на Херсонщині було завершено збирання ранніх зернових культур. З кінця серпня 2014 року та протягом 2-3 тижнів ОСОБА_3, який представляв позивача у земельних відносинах, був відсутній, земельна ділянка позивача в цей період іншими особами не оброблялась, що свідчать про відсутність інтересу до очікуваного врожаю.

Позивачем надана статистична довідка про середню ціну реалізації 1 т ячменю в Іванівському районі за 2014 рік, що становить 1 693,90 грн. (а.с.15), яку суд вважає застосувати при визначенні розміру збитків, заподіяних позивачу порушенням його права.

Розмір збитків у виді 12 т ярового ячменю не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а ґрунтуються на припущеннях.

При визначенні розміру збитків, суд приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_2, які підтвердили, що із земельної ділянки ОСОБА_1 в 2014 році було зібрано 1,5 т ярового ячменю низької якості, яким позивач не скористалась).

Розмір заподіяних позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди становить 2 540,85 грн. (1 693,90 грн. х 1,5 т = 2 540,85 грн.) або 1,5 т неодержаного доходу ярового ячменю.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди з урахуванням курсової різниці, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Норми права, що регулюють правовідносини між сторонами, не передбачають захист порушеного права, зокрема відшкодування збитків в іноземній валюті. Натомість ч. 4 ст. 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи вимагати відшкодування майнової шкоди в натурі (передача речі того ж роду та тієї ж якості).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження судових витрат пов'язаних із залученням адвоката позивач надала квитанцію від 31.10.2017 про оплату послуг за договором про надання правової допомоги від 31.10.2017 адвокату ОСОБА_8 у сумі 9 000,00 грн. (а.с.25).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 2 540,85 грн., що складає 3,32 % від позовних вимог, тому розмір судових витрат пов'язаних із залученням адвоката, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 298,80 грн. (9 000,00 / 100 х 3,32%).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 зі змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII, з 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн. З позовом позивач звернувся 19.04.2018, заявивши вимогу майнового характеру. Отже, розмір судового збору становить 765,10 грн. (76 510,32 х 1% = 765,10 грн.). Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 766,00 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 2 540,85 грн., що складає 3,32 % від позовних вимог, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 25,43 грн. (766,00 / 100 х 3,32 % = 25,43 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, ст. 13, ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. 263, ст. 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 76 510,32 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 2 540 (дві тисячі п'ятсот сорок) гривень 85 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 298 (двісті дев'яносто вісім) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 25 (двадцять п'ять) гривень 43 копійки.

Повне судове рішення складено 9 листопада 2018 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І.Крисанова