Справа № 186/1528/18
Провадження номер № 2/0186/513/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі - Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області № 2-2314/10 від 24 грудня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2010 року до повноліття дитини.

02 лютого 2011 року державним виконавцем Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №24273844 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розміри витрат на утримання доньки значно зросли.

Відповідно до п.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, як здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є субєктом підприємницької діяльності. Кошти заробляє шляхом надання разових послуг приватним фізичним особам, про щомісячний розмір таких заробітків останнього часу їй невідомо. Він працездатний, отримує дохід, тому може сплачувати аліменти в такому розмірі.

Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів на рівні 1/4 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечується їх рівність при несенні обовязку утримувати дитину.

Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення суду від 24 грудня 2010 року, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши розмір аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Однак, відповідач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовними вимогами згідний частково, просить відмовити в задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів до 1/4 частки, оскільки він не працює, пенсію не отримує, в нього на утриманні є ще неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Першотравенського міського суду від 03 червня 2013 року розмір аліментів, що стягуються з нього на двох дітей: сина ОСОБА_4 та доньку ОСОБА_3, було зменшено з 1/4 до 1/6 частки на кожного. З того часу, його матеріальний та сімейний стан не покращився та не змінився. В частині позовних вимог про збільшення розміру аліментів з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% згоден.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі .

Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В відповідності зі ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Копією свідоцтва про народження І-КИ №293899 від 12 серпня 2010 року підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Копією виконавчого листа №2-2314/10 від 24 грудня 2010 року підтверджується, що згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 грудня 2010 року до повноліття дитини.

Даний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Першотравенському МВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області.

Позивач в позовній заяві не вказала та не повідомила суд, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зменшено розмір стягнутих відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини; зменшено розмір стягнутих відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу); зменшено розмір стягнутих відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2011 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Таким чином, на даний час з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки, щомісячно до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі 1/6 частки щомісячно до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року, долученого відповідачем. В зазначеному рішенні вказано, що відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги про зменшення розміру аліментів визнавала та погодилася на зменшення розміру аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частки.

Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини. Таким чином, законодавством передбачено, що розмір аліментів на двох дітей встановлюється на рівні 1/3 частки, тобто по 1/6 частці на кожну з двох дітей.

Позивачем не надано суду доказів того, що з 03 червня 2013 року матеріальне чи сімейне становище позивача чи відповідача змінилося, погіршилося чи поліпшилося здоров'я когось із них, тому, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, на яку він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки, рівність дітей в їх праві на отримання утримання від батьків, в задоволенні позовних вимог в частині збільшення розмірів аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/6 частки до 1/4 частки слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, враховуючи всі вивченні обставини в справі, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку з чим, слід збільшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач просить збільшити розмір аліментів з дня пред'явлення позову до суду, однак ці вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд розглядає позовні вимоги не про стягнення аліментів, а про збільшення розміру аліментів, що вже стягнуті, тому збільшений розмір аліментів підлягає стягненню не з дня пред'явлення позову до суду, а з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, позивача звільнено від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 гривень. Решту судового збору в розмірі 352,40 гривень слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264 ЦПК України, ст.ст.180-183, ч.1 ст.192, ч.1 ст.273 Сімейного Кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину - задовільнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року та зменшених відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (трьохста п'ятдесяти двох) гривень 40 копійок.

Решту судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.