Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/100/2018 Справа № 641/2322/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікату виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21328,79 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 27 липня 2006 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором кредиту.

До суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа №641/2322/14-ц від 28.07.2014 року до виконання та видачі дублікату виконавчого документа №641/2322/14-ц від 28.07.2014 року. При цьому зазначає, що при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено, пошуки не призвели до позитивного результату.

В судове засідання стягувач, боржник не з»явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомили.

Представник ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» не з»явився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в межах розгляду заяви, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21328,79 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 27 липня 2006 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн. в рахунок стягнення заборгованості за договором кредиту. Рішення суду набрало законної сили (а.с.38-40).

На підставі вищевказаного рішення суду, Комінтернівським районним судом м. Харкова представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» було видано виконавчий лист 28 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 21328,79 грн. (довідковий лист до справи).

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі листи можуть бути пред»явлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

08 вересня 2014 року за заявою про примусове виконання поданої 04 вересня 2014 року стягувачем державним виконавцем ВДВС Харківського РУЮ Харківської області відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв'язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що постановою державного виконавця за заявою від 04.09.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» про примусове виконання, 08.09.2014 року відкрито виконавче провадження №44631447 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 21328,79 грн., а з заявою про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання заявник звернувся 05 квітня 2018 року.

З довідки №13545 від 27 березня 2018 року, виданої Міськрайонним ВДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУЮ у Харківській області вбачається, що в провадженні виконавчої служби перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №641/2322/14-ц від 28.07.2014 року виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості у сумі 21328,79 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Після надходження заяви стягувача було встановлено, що виконавчий документ було втрачено при пересилці.

Проте, коли саме з заявою звернувся стягувач, а також копії постанови про направлення матеріалів виконавчого провадження до матеріалів справи представником Банку до суду не надано.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції «пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов»язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поновлення строку на пред»явлення виконавчого листа до виконання через майже 4 роки є порушенням принципу правової визначеності.

Європейський Союз зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Жодних поважних причин пропуску строку пред»явлення виконавчого листа до виконання, представником стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначено.

Враховуючи, що підстави для поновлення строку на пред»явлення виконавчого листа на виконання відсутні, суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 433 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікату виконавчого документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п»ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIIІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя -ОСОБА_4