АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3/18Головуючий у 1-й інстанції Мазуренко Ю.В. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Сіренка Ю.В., Гончар Н.І.

секретар Торопенко Н.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_3,

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третя особа - РВ ДВС Уманського МРУЮ у Черкаській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2015 (ухвалене о 17 год. 32 хв. у залі судових засідань Уманського міськрайонного суду, повний текст складено 24.12.2015, суддя в суді першої інстанції - Мазуренко Ю.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору РВ ДВС Уманського МРУЮ у Черкаській області, про виділ в натурі частки із спільного майна для звернення стягнення та продажу на публічних торгах, :

в с т а н о в и в :

14.01.2015 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив виділити ОСОБА_4 в натурі 1 / 2 частку житлового будинку з прибудовами згідно з технічного паспорту по АДРЕСА_1, для звернення стягнення на неї; виділити в натурі ОСОБА_4 частку земельної ділянки, що знаходиться за цією ж адресою, площа якої складає 0,17 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та на якій відповідно розміщена відокремлена частина житлового будинку, що передасться відповідачу в результаті його поділу в натурі, та надати дозвіл на реалізацію земельної ділянки, площею 0,17 га, залишивши на обслуговування прибудинкової території 461 кв.м. (двір 309 кв.м., під службовими приміщеннями 134 кв.м. та інше); зобов'язати Уманський РВ ДВС Уманського МРУЮ підготувати документи благоустрою за рішенням суду та присвоїти відповідно до Закону кадастровий номер земельній ділянці і зобов'язати державного виконавця провести опис майна будинку з прибудовами.

Згідно клопотання від 24.12.2015 позивач просив суд призначити будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи та також по суті фактично уточнив та доповнив свої позовні вимоги, оскільки просив суд визнати за ОСОБА_4 право власності на те майно, що залишилось нерозподіленим згідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 07.06.2015: кімнату 23 кв. м. позначка в технічному паспорті (1-2), підвал 30,4 кв. м. (під літерою А), сарай 74,7 кв. м. (під літерою В); розділити земельну ділянку 0,17 га.

В обґрунтування вказано на те, що на виконанні в Уманському РВ ДВС Уманського МРУЮ знаходиться ВП №38855019 від 08.07.2013 по виконавчому листу №2-275/2007, який видано 20.05.2007 Уманським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_4 боргу в сумі 472 502,45 грн. Ці кошти боржник не сплачує, іншого майна у нього не має, тривалий час рішення суду не виконується. Головним державним виконавцем Рибак Л.В. подано заява до суду про зміну способу і порядку виконання рішення суду відносно боржника, а саме на дачу дозволу на реалізацію житлового будинку та земельної ділянки для повного погашення заборгованості. Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 03.06.2014 в задоволенні заяви було відмовлено у зв'язку з тим, що в будинку боржника проживає малолітній внук. Боржник має на праві власності будинок в АДРЕСА_1, загальною площею 158,0 кв.м., житлова площа 73,1 кв.м. При огляді державним виконавцем будинку боржника, встановлено, що боржник приміщення кухні площею 23,0 кв.м., №2 на першому поверсі та кладову №4 на другому поверсі використовує як житлову, тому при визначені частки у майні боржника слід рахувати житлову площу 116,4 кв.м. Відповідно до характеристики будівель та споруд - технічного паспорту на житловий будинок садибного типу (інв. справа №836), що виготовлений ЧООБТІ 10.12.2013, за боржником рахується під будівлями 461 кв.м., земельної ділянки - 134 кв.м. - під житлом та 327 кв.м. - під службовими будівлями. Крім цього, на правах приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку, боржнику передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,17 га в межах згідно з планом. У будинку разом з відповідачем проживає його дружина. Також в даному будинку зареєстровані, але не проживають ще ряд осіб. Позивач зазначає, що дочка відповідачів разом із сином (внуком відповідачів) проживають за іншою адресою.

Зазначені фактичні обставини стали підставами для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2015 позов у справі залишено без задоволення. При цьому суд виходив з того, що позовні вимог у справі є незаконними та необґрунтованими, тому до задоволення не підлягають.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 06.01.2016 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням виділити ОСОБА_4 у приватну власність нерозподілену частку домоволодіння по АДРЕСА_1, а саме - кімнату житлового будинку 1-1, плошею 23 кв. м., підвал під А площею 30,4 кв. м., Сарай В площею 74,7 кв. м. та з урахуванням цих приміщень визначити ідеальну частку власності ОСОБА_4 в домоволодінні в цілому, а також виділити ОСОБА_4 в натурі для звернення стягнення 1 / 2 частину присадибної земельної ділянки 0,17 га за вказаною адресою. В обґрунтування вказано на те, що суд не врахував зміну позовних вимог. Висновки суду про вирішення спору у справі не мотивовані. Предметом позову є вимоги стосовно майна, яке не розподілено між подружжям боржника ОСОБА_4 згідно рішення суду від 07.06.2013. Відповідачі на час розгляду справи продовжують проживати однією сім'єю.

У послідуючому скаржник неодноразово змінював та уточнював вимоги апеляційної скарги, однак відповідно як до чинного наразі так і чинного на момент подання таких заяв процесуального законодавства зміни до апеляційної скарги подаються протягом строку на апеляційне оскарження.

Оскільки зміни до апеляційної скарги подані скаржником поза межами строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі, апеляційний розгляд справи здійснюється за вимогами в редакції апеляційної скарги від 04.01.2016.

Відповідач подав суду відзив у якому заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд її відхилити оскільки вважає її вимоги незаконними та необґрунтованими, при цьому рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що Уманським міськрайонний судом видано виконавчий лист №2-275/2007 від 20.05.2007 на виконання рішення цього ж суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 залишку боргу в сумі 472 502,45 грн. Боржник цей борг не сплачує, іншого майна у нього не має, він всіляко ухиляється від виконання зобов'язань, тому тривалий час рішення суду не виконується.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_4 належить будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 158,0 кв.м., житлова площа 73,1 кв.м.; житловий будинок з прибудовами, А, 158,0 кв.м., сарай-гараж, Б, сарай, В, огорожа, 1, хвіртка, 2, замощення, І І . Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради №6 від 09.02.1996 належить земельна ділянка площею 0,17 га, яка розташована на території с.Дмитрушки Дмитрушківської сільської ради та передана для обслуговування житлового будинку.

Згідно довідки №02-11/144 від 26.06.2014 Дмитрушківської сільської ради в будинку АДРЕСА_1 станом на 26.06.2014 зареєстровані і проживають ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5, зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10

Відповідно до довідки №81 від 02.07.2014 квартального комітету за адресою АДРЕСА_2, зареєстровані і проживають: ОСОБА_8 (мати), ОСОБА_9 (син), проживають не зареєстровані: ОСОБА_6 (дружина сина), ОСОБА_7 (внук), які проживають з 2010 року.

Відповідно до довідки № 02-15/41 виданої 09.02.2015 Дмитрушківською сільською радою в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований і проживає ОСОБА_4, зазначений склад сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 (зареєстрований, але не проживає), ОСОБА_6 В довідці вказано, що за ОСОБА_4. рахується житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка в розмірі 0,17 га.

За результатом розгляду заяви головного державного виконавця Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ про зміну способу і порядку виконання рішення суду, у зв'язку з тим, що на примусовому виконанні в неї перебуває виконавчий лист № 2-275/2007 від 29.05.2007 про стягнення з ОСОБА_4 залишку боргу у сумі 472 502,45 грн. на користь ОСОБА_3 судом винесено ухвалу 03.06.2014 про відмову в задоволенні цієї заяви. В ухвалі суду вказано, що в судовому засіданні представник органу опіки і піклування Уманської РДА пояснив, що під час розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання щодо надання дозволу на примусову реалізацію житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено, що у відповідному будинку проживає боржник та його донька з малолітнім сином.

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2013 за результатом розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, розподіл спільного майна подружжя та встановлення режиму користування майном, позов задоволено повністю.

При розгляді даної справи по суті суд першої інстанції взагалі не врахував зміну предмету позову згідно клопотання від 24.12.2015 та помилково розглянув позовні вимоги лише в редакції первісної позовної заяви від 14.12.2014. Крім того, суд не вирішив клопотання позивача про призначення судових будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз, що завадило належним чином встановити фактичні обставини справи.

Вказані порушення не дозволили ухвалити рішення, яке б належним чином відповідало засадам законності та обґрунтованості.

Вирішуючи спір в цій справі, апеляційний суд виходить з наступного правового регулювання відносин, які склалися між сторонами.

Фактично позивач у справі порушує питання про звернення стягнення на частину відповідача ОСОБА_4 (кредитором відносно якого він являється) у спільному з іншим відповідачем ОСОБА_5 майні для погашення боргу перед ним.

Апеляційний суд враховує, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2013 поділено в натурі спільне майно подружжя відповідачів у справі та частину майна виділено окремо кожному з відповідачів, а частину - залишено в їх спільному користуванні(т.1, а.с. 78-79).

Після ухвалення такого рішення спірне майно було певним чином перебудовано та частково змінено цільове призначення, що учасниками справи не оспорюється, внаслідок чого змінилися характеристики приміщень, які виділялися подружжю відповідачів. Вказаний факт підтверджується даними паспорту технічної інвентаризації будинковолодіння, проведеної станом на 2016 рік

Згідно ч.ч.1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; ч.1 ст.368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Отже зазначене майно належить відповідачам як на праві спільної часткової власності (те майно, яке конкретно виділено кожному) так і на праві спільної сумісної власності (майно, яке залишено у спільному користуванні відповідачів.)

Відповідно до положень ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Статтею 371 ЦК України передбачено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Для встановлення можливості реального розподілу між відповідачами спільного майна, з урахуванням позовних вимог та наявного рішення Уманського міськрайонного суду від 07.06.2013 у цій справі, ухвалою апеляційного суду від 10.08.2016 призначалася комплексна будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза на вирішення якої ставилися питання:

1.Які ідеальні долі власності на частки в домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визначені розподілом цього домоволодіння рішенням Уманського міськрайонного суду від 07.06.2013?

2. Яку ідеальну частку в зазначеному домоволодінні складають кімната 1-2 площею 23 м. кв., підвал А площею 30,4 м. кв.., сарай В площею 74.7 м. кв.?

3. Яку ідеальну долю в домоволодінні складають приміщення, які виділенні ОСОБА_4 за рішенням Уманського міськрайсуду від 07.06.2013 та кімната 1-2 площею 23 м. кв., підвал під А площею 30,4 м. кв., сарай В площею 74.7 м. кв.?

4. Розробити варіанти реального розподілу в рівних долях присадибної земельної ділянки площею 0,17 га. в АДРЕСА_1, в тому числі варіанти, які виключають в'їзд у двір з спільного користування?

На вказані запитання надано відповідь висновком від 26.12.2016 №24/16/Буд. комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Крім того, ухвалою апеляційного суду від 26.04.2017 призначалася додаткова будівельно-технічна експертиза на вирішення якої ставилися питання:

1) Чи можливий виділ із спільного майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5, належної ОСОБА_4 ? частки житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1, згідно технічного паспорта від 07.06.2016?

2) Якщо можливо, то розробити та надати всі можливі варіанти виділу?

Висновком від 05.04.2018 №20/17/Буд. додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи встановлено, що виділ із спільного майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належної ОСОБА_4 ? частки житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1 згідно технічного паспорта від 07.06.2016 можливий, але з урахуванням чинного на час проведення до¬даткової експертизи рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2013 та вимог державних будівельних норм України.

Крім того, запропоновано кілька варіантів поділу домоволодіння та земельної ділянки, розглянувши та обговоривши які апеляційний суд вважає за необхідне обрати для розподілу майна відповідачів запропонований експертом варіант №2, оскільки саме він передбачає найменшу частку у майні, що залишається у спільному користуванні співвласників, та найменшу різницю у вартості часток, які виділяються співвласникам, що підлягає сплаті тому співвласнику, який отримує у власність меншу частку в майні.

Отже, з урахуванням вказаного висновку додаткової експертизи має бути виділено ОСОБА_4 в рахунок належної йому 1/2 частини нерухомого майна та визнано за ним право власності на наступне майно: - кімнату №1-7 площею 9,0 кв. м, кухню №1-3 площею 19,5 кв. м, комори №І площею 23,0 кв. м та №ІІ площею 20,2 кв. м., погріб літ. «а2», сарай, гараж літ. «Б». Загальна вартість виділеного нерухомого майна - 438253 грн.

В свою чергу, ОСОБА_5 має бути виділено в рахунок належної їй 1/2 частини нерухомого майна та визнано за нею право власності на наступне майно: кімнати №1-11 площею 19,5 кв.м., №1-12 площею 11,60 кв. м, №1-13 площею 11,0 кв. м, веранду №1-10 площею 8,1 кв. м, коридор №1-9 площею 6,9 кв. м, сарай літ. «В». Загальна вартість виділеного нерухомого майна - 271 747 грн.

У спільному користування співвласників у відповідності до рішення Уманського міськрайонного су¬ду Черкаської області від 07.06.2013 має бути залишено наступне майно: - кухню №1-6 площею 7,1 кв. м, - санвузол №1-4 площею 2,9 кв. м,- коридори №1-5 площею 1,8 кв. м, №1-8 площею 6,9 кв. м, №1-1 площею 5,8 кв. м, - топкову №1-2 площею 2,2 кв. м, - вимощення літ. «І», - огорожу №1, - хвіртку №2. Загальна вартість нерухомого майна, що знаходиться у спі¬льній власності - 157 318 грн.

При цьому варіанті співвласник ОСОБА_4 сплачує ОСОБА_5 83 253 грн. як різницю (перевищення) між ідеальною часткою та вартістю виділеного у відповідності до варіанту розподілу №2 нерухомого майна.

Апеляційний суд вважає за необхідне також обрати і варіант №2 поділу земельної ділянки, розроблений у відповідності до варіанту розподілу будинковолодіння №2 та наведений в додатку №4 «Варіант №2 розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1» до Висновку судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого: земельна ділянка, що ділиться, площею 0,1700 га, яка сформована на основі геодезичних замірів проведених 21.12.2016 по фактичному користуванню, з врахуванням вимог ДБН та Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданого 06.04.1996, позначена лінією червоного кольору; земельна ділянка спільного користування площею 0,0302 га позначена заливкою жовтого кольору; земельна ділянка ОСОБА_4 площею 0,0699 га (0,0399+0,0300) позначена заливкою зеленого кольору; земельна ділянка ОСОБА_5 площею 0,0699 га (0,0639+0,0060) позначена заливкою голубого кольору.

В задоволенні решти заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, зокрема, щодо надання судом дозволу на реалізацію земельної ділянки, площею 0,17 га, залишивши на обслуговування прибудинкової території 461 кв.м. (двір 309 кв.м., під службовими приміщеннями 134 кв.м. та інше) та щодо зобов'язання судом Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ підготувати документи благоустрою за рішенням суду та присвоїти відповідно до Закону кадастровий номер земельній ділянці і зобов'язати державного виконавця провести опис майна будинку з прибудовами має бути відмовлено, оскільки вказані вимоги є незаконними та належним чином необґрунтованими.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2015 слід скасувати у зв'язку з порушенням норм процесуального права (ст.213 ЦПК України в редакції, чинній на момент його ухвалення, стосовно законності та обґрунтованості рішення суду) та постановою задовольнити частково позовні вимоги у справі, розподіливши майно між відповідачами згідно варіанту поділу №2 Висновку від 05.04.2018 №20/17/Буд. додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог у справі з кожного з відповідачів слід стягнути до державного бюджету по 3836,70 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій. При визначенні розміру судового збору апеляційний суд враховує, що ціна позову становить 472502,45 грн., а також бере до уваги норми ЗУ «Про судовий збір» у редакціях, чинних на момент подання позову та апеляційної скарги та те, що позивач, який також є скаржником, звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору РВ ДВС Уманського МРУЮ у Черкаській області, про виділ в натурі частки із спільного майна для звернення стягнення та продажу на публічних торгах - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору РВ ДВС Уманського МРУЮ у Черкаській області, про виділ в натурі частки із спільного майна для звернення стягнення та продажу на публічних торгах - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_4 в натурі та визнати за ним право власності на наступне майно: кімнату №1-7 площею 9,0 кв. м, кухню №1-3 площею 19,5 кв. м, комори №І площею 23,0 кв. м та №ІІ площею 20,2 кв. м., погріб літ. «а2», сарай, гараж літ. «Б», що знаходиться по АДРЕСА_1. Загальна вартість виділеного нерухомого майна - 438253,00 грн.

Виділити ОСОБА_5 в натурі та визнати за нею право власності на наступне майно: кімнати №1-11 площею 19,5 кв.м., №1-12 площею 11,60 кв. м, №1-13 площею 11,0 кв. м, веранду №1-10 площею 8,1 кв. м, коридор №1-9 площею 6,9 кв. м, сарай літ. «В», що знаходиться по АДРЕСА_1. Загальна вартість виділеного нерухомого майна - 271747,00 грн.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2013 наступне майно: кухню №1-6 площею 7,1 кв. м., санвузол №1-4 площею 2,9 кв. м, коридори №1-5 площею 1,8 кв. м, №1-8 площею 6,9 кв. м, №1-1 площею 5,8 кв. м, топкову №1-2 площею 2,2 кв. м, вимощення літ. «І», огорожу №1, хвіртку №2, що знаходиться по АДРЕСА_1. Загальна вартість нерухомого майна, що знаходиться у спільній власності - 157 318,00 грн.

Виділити ОСОБА_4 в натурі та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0699 га (0,0399+0,0300), що знаходиться по АДРЕСА_1 та позначена заливкою зеленого кольору згідно до варіанту №2 Висновку від 05.04.2018 №20/17/Буд. додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, який є невід'ємною частиною цієї постанови.

Виділити ОСОБА_5 в натурі та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0699 га (0,0639+0,0060), що знаходиться по АДРЕСА_1 та позначена заливкою голубого кольору згідно до варіанту №2 Висновку від 05.04.2018 №20/17/Буд. додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, який є невід'ємною частиною цієї постанови.

Залишити в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0302 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 та позначена заливкою жовтого кольору згідно до варіанту №2 Висновку від 05.04.2018 №20/17/Буд. додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, який є невід'ємною частиною цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 83253,00 грн. як різницю між ідеальною часткою та вартістю виділеного у власність нерухомого майна.

У задоволенні решти позовних вимог у справі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України 3836,70 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету України 3836,70 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 12.11. 2018.

Суддя-доповідач

Судді