Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.11.2018 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом:

Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеної 26.04.2017 року між позивачем та відповідачем угоди, відповідачка отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з: заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує.

Станом на 14.06.2018 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі - 68 138,51 грн., що складається з:

- заборгованості за тілом кредиту - 40646,59 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 3954,97 грн.;

- заборгованості по пені - 19 816,07 грн.;

- штрафу (фіксована частина) - 500 грн.;

- штрафу (процентна складова) - 3220,88 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.

Ухвалою судді від 12.08.2018 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з'явився, але, відповідно до позовної заяви, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст.ст.223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, відповідно до укладеної 26.04.2017 року між ПАТ КБ "ПриватБанк» та відповідачкою угоди, остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з: заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Таким чином, сторонами на законних підставах було укладено вищевказану кредитну угоду, яка є предметом спору.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеної угоди та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений угодою строк (термін) її виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує.

Станом на 14.06.2018 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі - 48 322,44 грн., що складається з:

- заборгованості за тілом кредиту - 40646,59 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 3954,97 грн.;

- штрафу (фіксована частина) - 500 грн.;

- штрафу (процентна складова) - 3220,88 грн.

Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості, який є у справі.

Таким чином, відповідачка порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, суд вважає, що вина відповідачки у тому, що виникла вищевказана заборгованість перед позивачем, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пеня, як вид неустойки, нараховується у відсотках за несвоєчасно виконане зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання,

Згідно ст.61 Конституції України зазначено, ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У даному випадку, за одне й те саме порушення зобов'язання (порушення строків виконання зобов`язання, несвоєчасне виконання зобов`язання) Банк накладає подвійну відповідальність одного виду.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня - є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року під час розгляду іншої аналогічної справи.

Тому, суд вважає, що одночасно застосовувати і штрафу і пеню, в даному випадку, є неправомірним.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по пені в сумі 19 816,07 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є, відповідачка суду не надала.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об'єктивності, розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, укладеним 26.04.2017 року між ПАТ КБ "ПриватБанк» та ОСОБА_1 в сумі 48 322,44 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 40646,59 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3954,97 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 3220,88 грн.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 1249,61 грн. (48 322,44 грн. *100: 68 138,51 грн. = 70,92 %; 1762 грн. х 70,92 %= 1249,61 грн.), згідно платіжного доручення, яке є в матеріалах справи, пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.526,527,530, 549-552, 610-612, 614, 615, 617, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором, укладеним 26.04.2017 року між ПАТ КБ "ПриватБанк» та ОСОБА_1 в сумі 48 322,44 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 40646,59 грн.; заборгованості по процентам за

користування кредитом - 3954,97 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 3220,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 1249,61 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського

районного суду Ю.А.Степаненко