Справа № 182/2816/16-ц
Провадження № 2/0182/657/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та просить суд розірвати договір підряду на поставку метало пластикових конструкцій, укладений між ним та відповідачем та стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 41222 грн. 65 коп.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що він 19.03.2016 року уклав з відповідачем договір підряду на поставку металопластикових вікон та передав у якості оплати за договором відповідачу 11600 грн. 20.03.2016 року відповідач приїхав до нього додому та після уточнення розмірів вікон нарахував ще 24200 грн до оплати за договором та запропонував підписати про це договір підряду на встановлення трьох вікон та заміну скла на балконі, який він підписав. Також сплатив відповідачу за договором 20000 грн., які він отримав у ПАТ „КБ „Приватбанк шляхом укладення договору „Миттєва розстрочка. 10.04.2016 року відповідач приїхав до нього додому та попросив копію договору від 19.03.2016 року і потім його порвав, пояснивши, що тепер всі відносини з поставки вікон будуть відбуватись за договором від 20.03.2016 року. При цьому відповідач підтвердив, що сума 24200 грн. це оплата за три вікна і за балконне скло. Після того як пішов відповідач та перечитавши договір він побачив, що оплата в розмірі 24200 грн. це лише оплата за три вікна, без урахування балконного скла. Він звернувся до відповідача з пропозицією розірвати договір, але відповідач відмовився і став вимагати повного відшкодування коштів за договором. Вважаючи дії відповідача шахрайськими він звернувся із заявою до поліції, на що органами поліції було розяснено про право на звернення з позовом до суду. 11.04.2016 року він пішов до відповідача за адресою зазначеною в договорі і йому повідомили, що ОСОБА_3 дійсно за цією адресою здійснює підприємницьку діяльність, однак зараз там ведуться ремонтні роботи. Вважає, що відповідач використав його кошти на ремонт у своєму офісі. Оскільки договір підряду від 20.03.2016 року укладений між ним та відповідачем з порушенням чинного законодавства, він має бути розірваним, а йому повинна бути повернута сума сплачених за договором грошей з урахуванням понесених витрат на погашення кредиту в розмірі 41222,65 грн. (а.с. 40-42)

У справі було відкрито провадження 31.05.2016 року (а.с.15).

01.11.2016 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволені (а.с. 51-53).

29.11.2017 року ухвалою суду заочне рішення від 01.11.2016 року по справі скасоване та призначене справу до розгляду на 01.02.2018 року (а.с 93)

13.03.2018 року вирішено розглядати справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.117)

Відповідач подав письмовий відзив на позов та просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви позивача, оскільки договір підряду на постачання металопластикових вікон , що укладений 20.03.2016 року виконаний у повному обсязі, що підтверджується ОСОБА_4 примання-передачі конструкцій за договором та особистим підписом позивача, ніякого договору від 19.03.2018 року не існує (а.с. 111-112)

Позивач не надав суду відповідь на відзив у визначений судом строк.

Будь-яких інших письмових клопотань та заяв учасники справи суду не подавали.

Судом встановлено.

20.03.2016 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір підряду на постачання металопластикових конструкцій (а.с.4)

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Зобов'язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.1.1 зазначеного договору передбачено, що підрядник зобовязується виготовити та доставити Замовнику метало пластикові конструкції за казаною адресою, а замовник спершу оплатити їх вартість в повному обємі, після чого прийняти вироби. Сторонами було визначено вартість замовлення в розмірі 24200 грн., попередню оплату в розмірі 20000 грн.

За умовами договору ОСОБА_2 20.03.2016 року сплатив ОСОБА_3 передплату в розмірі 20000 грн., що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями сторін.

Умовами договору в розділі 6 між сторонами було визначено, що Підрядник зобовязується доставити вироби протягом 30 робочих днів.

Згідно акту приймання-передачі конструкції від 20.03.2016 року підписаного замовником ОСОБА_2 та ОСОБА_3, судом встановлено, що Замовник прийняв виріб та претензій за кількістю, якістю, комплектністю, розмірам виробу не має. (а.с.85)

Таким чином, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а посилання позивача на істотне порушення відповідачем умов договору, порушення Закону України „Про захист прав споживачів та завдання майнової шкоди під час розгляду справи свого підтвердження не знайшли.Також позивачем не доведено і наявність іншого договору підряду від 19.03.2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено обставин щодо порушення відповідачем прав, за захистом яких він звертається до суду.

Керуючись ст. ст. 526, 651, 837, 865 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 18.04.2018 року.

Суддя: ОСОБА_4