Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1934/18

2/330/637/2018

"10" грудня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

судді Ковальчук О.А.

за участю секретаря Базаджи Т.О.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Якимівка Запорізької області за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 16.09.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною цьому послужили різні погляди на створення побуту, вирішення побутових проблем. З травня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач є людиною працездатного віку, офіційно зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця і отримує значний дохід від своєї підприємницької діяльності, однак добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає у мінімальному розмірі, встановленому діючим законодавством. Інших дітей та осіб, що знаходяться на утриманні відповідача немає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення старшим сином повноліття, а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення молодшим сином повнолітня.

Відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, в якій він позовні вимоги не визнає повністю. Позивач є приватним підприємцем, надає в оренду нерухоме майно. Відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей. 31.08.2018 року припинив свою підприємницьку діяльність у зв'язку з неможливістю подальшого її ведення та зміною фактичного місця проживання. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 2000 гривень на кожну дитину.

09.11.2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій вона не погоджується зі стягненням аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі надано тільки одержувачу аліментів, а не платнику.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали на підставах,викладених в позовній заяві, та просять їх задовольнити в повному обсязі. Мотивують тим,що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий, інших дітей на утриманні не має. За своїм майновим станом, а також наявністю на праві власності у нього рухомого та нерухомого майна, він є досить заможною людиною, отримує значних дохід від реалізації майна через мережу Інтернет, утримує це майно,у нього немає боргів перед державою. Його підприємницька діяльність пов'язана з тривалістю курортного сезону, тобто має сезонний характер, протягом якого він отримує прибуток. Під час сумісного проживання дітям забезпечувався певний рівень життя, сюди включається оплата різних кружків, за репетиторство англійської мови. Цей рівень життя для дітей був встановлений сторонами за взаємною згодою сторін до розірвання шлюбних відносин. І саме позивач визначає спосіб та розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просять стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 2000 гривень на кожну дитину. Пояснили, що у відповідача є два неповнолітніх сина - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Позивач зареєстрована приватним підприємцем та надає в оренду й експлуатацію нерухоме майно. Відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей. 31.08.2018 року припинив свою підприємницьку діяльність у зв'язку з неможливістю подальшого її ведення та зміною фактичного місця проживання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами:

В судовому засіданні встановлено, 16.09.2006 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстрованого Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис 16 (а.с.6). Під час шлюбу у них народилося двоє синів - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, зареєстрованого Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис №09 (а.с.8) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, зареєстрованого виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис №31 (а.с.7).

В судовому засіданні сторони не заперечували,що з травня 2018 року вони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відповідачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Рівень життя дітей був встановлений за погодженням сторін під час сумісного проживання. Крім того, неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками виконавчого комітету Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про реєстрацію місця проживання особи №528, №529 від 27.06.2018 року, №1266 від 31.08.2018 року (а.с.9-11). Відповідач є людиною працездатного віку, офіційно зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця і отримує значний дохід від своєї підприємницької діяльності. Має у власності нерухоме майно, яке використовувалось ним для підприємницької діяльності, яка велася з 2004 року до 31.08.2018 року. Жодного разу відповідач в цей період не припиняв її. Однак добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає у мінімальному розмірі, встановленому діючим законодавством. Інших дітей та осіб, що знаходяться на утриманні відповідача немає.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, у ОСОБА_3 у власності є: земельна ділянка площею 0,08 га, земельна ділянка площею 0,15 га, земельна ділянка площею 0,1022 га (а.с.57-59).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, заявлених позивачем з урахуванням вище викладених обставин та вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позовних вимог судовий збір стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільняється від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 76,78,79,80,81,263,264,265 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,183 СК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити в повному обзязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт Кирилівка, Якимівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Запоріжжя, Запорізької області, аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2018 року та до досягнення повноліття сина ОСОБА_7, тобто ІНФОРМАЦІЯ_6 року включно, а починаючи з 05.02.2026 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сина ОСОБА_8, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення складено 17.12.2018 року.

Суддя: