Провадження №2/748/1071/18
Єдиний унікальний № 748/2495/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Трисвятська Слобода, вул. Миру, буд.43б, у рівних частинах по ? частці за кожним.

Позов обґрунтовується наступним.

2 жовтня 2002 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_3 і у період спільного життя сторони за спільні кошти родини побудували будинок по вул. Миру (колишня Леніна) у с. Трисвятська Слобода (колишня Радянська Слобода) Чернігівського району Чернігівської області. Так як, усіма справами щодо оформлення права власності на вищезазначене домоволодіння займалась дружина, то право власності було зареєстровано на відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з державного реєстру речових прав. 5.01.2016 року сторони розлучились. Так як, згідно норм Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, однак ОСОБА_3 відмовляється добровільно переоформити частину будинку на нього, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 17 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

23.10.2018 року відповідачем ОСОБА_3, з порушенням визначеного законом строку, подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона заперечує проти позову на тій підставі, що причиною їхнього розлучення стала негативна поведінка її чоловіка, який вчиняв скандали і застосовував фізичне насильство щодо неї, та після розірвання шлюбу позивач проживає за іншою адресою і витрати по утримання будинку, окрім оплати ним за споживання електричної енергії не несе, а також з нею проживає троє неповнолітніх дітей і утримання, яке надає позивач, є недостатнім для належного їх фізичного, духовного розвитку та лікування, а тому просить, якщо суд прийде до висновку про задоволення позовних вимог, врахувати інтереси неповнолітніх дітей, розцінивши це як обставину, що має істотне значення, відступивши від засади рівності часток та визнати за нею право власності на 2/3 частки вищезазначеного спірного будинку.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні для надання позивачу права на надання відповіді на відзив відповідача ОСОБА_3 та зобовязано ОСОБА_1 сплатити недоплачену суму судового збору. (а.с.68-71)

14.11.2018 позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого він заперечує проти доводів відповідача з огляду на наступне. Причиною розірвання шлюбу між ними стали втрачені почуття взаєморозуміння та поваги, а також невиконання його колишньою дружиною подружнього обовязку та неналежне виконання про затишок і порядок у будинку. Він постійно приймає участь у вихованні й утриманні дітей, шляхом надання коштів поштовим переказом на банківський рахунок та особисто відповідачу. Також він постійно проводить час з дітьми у дитячо-розважальних закладах, на природі, відвідує з ними заклади харчування. Відвідував з дітьми лікарні, оплачував стоматологічні послуги, здійснював їх фінансовий супровід на оздоровлення у табір відпочинку. Крім того, він хоча і проживає за іншою адресою, однак приймає участь в утриманні будинку, а саме: займався повіркою електро- та водо- лічильників, провів воду у будинок, ремонтував кришу, проводив демонтаж та монтаж кранів, замків, міняв фільтри води та інше. Також він залишив для їх спільних дітей всю побутову техніку та подарував ОСОБА_3 земельну ділянку на якій збудований спірний будинок. У звязку з вищевикладеним просить визнати за ним та відповідачкою право спільної сумісної власності на дане домоволодіння, у рівних частинах по ? частці за кожним.

19 листопада 2018 року суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити покликавшись на доводи викладені у позовній заяві, крім іншого пояснили, що ОСОБА_1 піклується про здоровя дітей, їх фізичний, духовний і моральний розвиток, сплачує аліменти на їх утримання, а також приймає участь у додаткових витратах по утриманню дітей. Спірне домогосподарство було побудоване у період шлюбу з відповідачем, однак за кошти, які він отримав у дарунок від сторонньої особи, а також за рахунок коштів вилучених від продажу земельної ділянки його батька. Проживати в спірному будинку наміру він не має, бажає отримати належну йому ? частину спільного сумісно нажитого майна, щоб офіційно подарувати свою частку дітям.

Сторона позивача позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов, зокрема, відповідач просила відступити від засад рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на 2/3 частин спільного домоволодіння, оскільки на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, а аліментів, які сплачує позивач не вистачає. Вказувала на те, що ОСОБА_1 провокував конфліктні ситуації і застосовував фізичне насильство відносно неї, у звязку з чим вона неодноразово була вимушена завертатись до поліції. На даний час надходять погрози з боку цивільної дружини позивача в тому сенсі, що вона забере у неї ? частину будинку. Якби позивач мав намір подарувати свою ? частину будинку дітям, то цей конфлікт можливо було б вирішити у позасудовому порядку.

Допитані під час судового засідання свідки сторони позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_1 є гарним батьком для своїх дітей, належним чином виконує свої батьківські обовязки щодо фізичного і духовного розвиту розвитку дітей. Він постійно відвідує з ними дитячо-розважальні заклади, відпочиває з ними у місті, бере з собою на відпочинок на природу. Також возить дітей до лікарні, приймає участь у їх матеріальному утриманні.

Заслухавши вступні слова сторін, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Як установлено судом і не оспорюється сторонами по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2.10.2002 року, який згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2015 року був розірваний. (а.с.8-10)

За час шлюбу у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_9, 17.11.2006 р.н; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтвердженням чого є свідоцтва про народження серії «І-ЕЛ» №060542, серії «1-ЕЛ» №033162, серії «І-ЕЛ» №122387. (а.с.59-61)

Технічний паспорт на житловий будинок, складений 23.11.2010 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Радянськослобідської сільської ради 17.01.2011 року та ОСОБА_7 з державного реєстру прав №28689186 від 17.01.2011 року свідчать, що право приватної власності на будинок за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Радянська Слобода, вул. Миру (Леніна), буд.43б, з 17.01.2011 року зареєстровано в цілому за ОСОБА_3. (а.с.11-17)

Звіт про оцінку майна: житлового будинку, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Трисвятська Слобода (колишня Радянська Слобода), вул. Миру (колишня Леніна), буд.43б, загальною площею 157 м2, виготовлений ПП «Гео Граф» свідчить, що оціночна вартість обєкта оцінки складає 84444 грн, натомість відповідно до інформації КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області №112 від 21.09.2018 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 427375 грн, і право власності на дане домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_3 в цілому згідно Свідоцтва про право власності від 17.01.2011 року. (а.с.18-43, 53)

Відповідно до довідки про склад сімї та проживання №1294 від 14.11.2018 року Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району в будинку №43б по вулиці Миру у с. Трисвятська Слобода Чернігівського району Чернігівської області є зареєстрованими та проживають: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 голова домогосподарства; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 колишній чоловік; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 син; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 син; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 син. ОСОБА_1, зареєстрований, але не проживає. (а.с.88)

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідачем не оспорюється та обставина, що спірне домоволодіння було збудоване у шлюбі та те, що житло є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України установлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За таких правових підстав, зясувавши джерело і час побудови спірного будинку, ураховуючи, що між сторонами не було домовленості щодо часток у спільному сумісному майні та не укладався шлюбний договір, то спірне майно, а саме домоволодіння по вулиці Миру,43б у с. Трисвятська Слобода Чернігівського району Чернігівської області є обєктом спільної сумісної власності та підлягає поділу, незалежно від того на кого воно було зареєстроване.

Повідомлення Чернігівського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області №9677/124/483/2018 від 9.11.2018 року свідчить, що згідно системи ОВС «АРМОР» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 неодноразово зверталась до відділення поліції з приводу вчинення відносно неї фізичного насильства та психологічного тиску зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.89-90/

Відповідно до судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.07.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8Р, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10Р, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. /а.с.62/

Фіскальні чеки ЧД УДППЗ Укрпошта свідчать, що ОСОБА_1 засобами поштового звязку перераховував ОСОБА_3 аліменти: 26.03.2016 року у розмірі 2000 грн, 26.08.2016 у розмірі 4000 грн, 26.09.2016 року у розмірі 3000 грн. /а.с.81/

07.11.2018 та 12.11.2018 ОСОБА_1, відповідно до квитанцій № та №, здійснював поповнення картрахунку ОСОБА_3В, в рахунок аліментів за вересень 2018 року на суму 3025 грн та в рахунок аліментів за жовтень-листопад 2018 року на суму 5640 грн. /а.с.82, 83/

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 16.05.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №2-2100 та договору дарування земельної ділянки від 16.05.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №2-2103 ОСОБА_1 передав безоплатно в дар ОСОБА_3 земельні ділянки площею 0,1126 га та 0,0099 га, розташовані за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Трисвятська Слобода, вул. Миру,43б. /а.с.84, 85/

У світлі викладеного, з наведених вище правових підстав та міркувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_11 ґрунтуються на законі і заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У свою чергу суд дійшов висновку про безпідставність вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею право спільної сумісної власності на 2/3 частки вищезазначеного будинку, зважаючи на те, що з нею проживає троє неповнолітніх дітей, а утримання яке надає ОСОБА_1 є недостатнім, оскільки ОСОБА_3 також має приймати участь у матеріальному забезпечені своїх дітей, а позивачем сплачуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей визначених за рішенням суду, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідача з них на користь позивача підлягає стягненню по 2136,87 грн у відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 61, 63, 65, 69-72 СК України, ст.ст.325, 364, 365, 368, 372 ЦК України, й у відповідності до ст.ст.12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 211, 223, 247,263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок - задовольнити повністю.

Визнати у рівних частинах, по ? частці за кожним, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок, що розташований по вулиці Миру (колишня вулиця Леніна),43-б у селі Трисвятська Слобода (колишня назва Радянська Слобода) Чернігівського району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2136,87 грн у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Криворученко Д.П.