Номер провадження: 22-ц/785/6505/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області - не з'явились,

від особи, яка не брала участі у справі, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради - не з'явились,

переглянувши справу №523/12441/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання права користування житловим приміщенням за апеляційною скаргою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року у складі судді Шепітка І.Г., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 1 вересня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що її батькові ОСОБА_5 у 1957 році було видано ордер НОМЕР_2 на вселення до кімнати №34 гуртожитку по АДРЕСА_1, в яку вселилась родина ОСОБА_5, у цій родині пізніше народилася вона донька ОСОБА_2 З 1966 року в кімнаті залишилися проживати її мати ОСОБА_6 та вона ОСОБА_2 У кімнату №35 гуртожитку по АДРЕСА_1 у 1975 році по ордеру вселилася родина ОСОБА_4, яким в подальшому було надано інше приміщення, куди родина переселилася, проте зберегла реєстрацію по кімнаті №35. Позивач зазначила, що її родина зайняла кімнату №35 з дозволу тресту «Агропромбуд», з яким мати ОСОБА_6 уклала договір найму житлового приміщення від 1 серпня 1989 року на дві житлові кімнати загальною площею 20,5 кв.м, підсобні приміщення (кухню, санвузол, коридор), всього загальною площею 32,5 кв.м. Рішенням Одеської міської ради №2186-УІ від 24 липня 2012 року будівлю гуртожитку, розташовану по АДРЕСА_1, прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Одеси. Розпорядженням Приморської районної адміністрації №493 від 24 червня 2016 року особовий рахунок на житлову площу 22,5 кв.м відкрито на неї ОСОБА_2, так як мати ОСОБА_6 померла у 2015 році. Посилаючись на вказані обставини, самостійне залишення відповідачами кімнати №35, позивач ОСОБА_2 просила на підставі частини 2 статті 107 ЖК України визнати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування кімнатою №35 площею 10,7 кв.м в будівлі АДРЕСА_1 з дня їх вибуття з 1980 року; визнати за нею ОСОБА_2 право користування квартирою (кімнатами) №34-35 житловою площею 22,5 кв.м загальною площею 33,6 кв.м в будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1-4).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 5 вересня 2017 року позовну заяву залишено без руху (т.1 а.с.8).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.30).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов визнали, підтвердили, що у 1975 року родина по ордеру вселилась в кімнату №35, у 1980 році родині у зв'язку зі збільшенням сім'ї було виділено окрему секцію в гуртожитку, куди родина переселилася; кімнатою №35 не користуються, однак зберігають реєстрацію (т.1 а.с.97-98).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року позов задоволено на підставі статті 107 ЖК України (т.1 а.с.116-118).

В апеляційній скарзі Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, яка не брала участі в справі, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в належності кімнати №35 в будівлі АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади міста Одеси; у збереженні права користування кімнатою №35 ОСОБА_3, ОСОБА_4; в ненаданні Приморською районною адміністрацією як уповноваженим власником житла дозволу на вселення будь-яких осіб до кімнати №35; у розгляді справи з порушенням правил виключної підсудності.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та направлення справи до іншого суду за встановленою законом підсудністю.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Ордер НОМЕР_2 на вселення в кімнату №34 площею 11,5 кв.м гуртожитку надано 3 грудня 1957 року ОСОБА_5 (т.1 а.с.24).

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано в кімнаті №34 в будівлі АДРЕСА_1 з 2004 року (т.1 а.с.14, т.2 а.с.8).

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №493 від 24 червня 2016 року «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» закрито особовий рахунок ОСОБА_6 на 2 кімнати площею 22,5 кв.м у зв'язку зі смертю; відкрито особовий рахунок дочці ОСОБА_2 на кімнату №34, яка складається із двох кімнат житловою площею 22,5 кв.м будинку АДРЕСА_1 на склад родини в 1 особу (т.1 а.с.17).

Ордер НОМЕР_3 на вселення в кімнату №15 площею 21,0 кв.м гуртожитку видано 20 липня 1993 року ОСОБА_4 на склад сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_3 (т.1 а.с.25).

Місце проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровано в кімнаті №35 в будівлі АДРЕСА_1 з 1976 року та з 1991 року відповідно (т.1 а.с.99,-101, 103-104, т.2 а.с.7).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 1 червня 2011 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2010 року у справі №2-2387/2010, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права користування квартирою (кімнатою) №15 у будинку АДРЕСА_1, зобов'язання здійснити реєстрацію їх місця проживання за вказаною адресою (т.1 а.с.61-62, 63-64).

Рішенням Одеської міської ради №2186-УІ від 24 липня 2012 року будівля гуртожитку, розташована по АДРЕСА_1, прийнята до комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

Приморська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, створеним радою з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району м. Одеси у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-УП від 26 квітня 2017 року. Відповідно до вказаного Положення районна адміністрація виконує функції уповноваженого органу власника щодо управління житловим фондом та території району в порядку та на умовах, визначених законодавством, зокрема, здійснює функції уповноваженого органу з управління неприватизованим житлом.

Відповідно до положень пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Уповноваженого власника житла до участі в справі не залучено.

Таким чином, приймаються доводи апеляційної скарги щодо вирішення оскарженим судовим рішенням питання про права, інтереси та обов'язки власника житла в будівлі АДРЕСА_1 як то територіальної громади міста Одеси в особі уповноваженого нею органу, що згідно пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов'язковою підставою скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 374, частини 1 статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Будівля АДРЕСА_1 згідно адміністративно-територіального поділу міста Одеси знаходиться на території Приморського району міста Одеси та за правилами територіальної юрисдикції (підсудності) позови, що виникають із приводу цього нерухомого майна, підсудні Приморському районному суду м. Одеси.

Таким чином, приймаються доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи з порушенням правил виключної підсудності, що згідно пункту 5 частини 1 статті 374, частини 1 статті 378 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи до Приморського районного суду м. Одеси на новий розгляд за встановленою законом виключною підсудністю.

Сторонами не надано обґрунтованих заперечень проти доводів апеляційної скарги щодо вирішення судовим рішенням прав, інтересів, обов'язків власника житла без його залучення до участі в справі та щодо розгляду справи з порушенням правил виключної підсудності.

В порядку статті 141 ЦПК України понесені Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 906,00 грн. підлягають присудженню до стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.3 ст.374, ст.ст.378, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання права користування житловим приміщенням - направити для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси за встановленою законом підсудністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради () витрати на сплату подання апеляційної скарги судового збору в сумі 906 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова