АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Чернівці

Справа №/727/11824/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Гайсана Олександра Васильовича про відкриття виконавчого провадження від 16 січня 2018 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Кибич І.А.),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2016 року змінено рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно заборгованості за кредитним договором за позовом ПАТ КБ «Приватбанк».

07.12.2017 року на підставі зазначеного рішення апеляційного суду Вижницьким районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист у справі №713/440/15-ц, який ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив до виконання у Вижницький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області.

16.01.2018 року заступник начальника Вижницького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Гайсан О.В. на підставі заяви стягувача та виконавчого листа виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55532389.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/417/18 Категорія 59

Вважає оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець всупереч вимогам ч.1 ст. 24, п.1 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», (у редакції закону, який був чинний на момент відкриття виконавчого провадження), відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа, строк пред'явлення якого до виконання минув, а не відмовив у його відкритті.

Так, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13.07.2016 року у справі №713/440/15-ц набрало законної сили 13.07.2016 року. Банк мав право пред'явити виконавчий документ до виконання в строк до 13.07.2017 року, однак пред'явив його до виконання 15.01.2018 року, тобто з пропуском річного строку, передбаченого законом для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Просив визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55532389 від 16.01.2018 року, винесену заступником начальника Вижницького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Гайсаном О.В. та зобов'язати його відмовити у відкритті виконавчого провадження у зв'язку із пропуском стягувачем річного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2018 року в задоволенні скарги відмовлено. Вирішено питання щодо сплати судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення скарги.

Посилається на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону, чинного на момент відкриття виконавчого провадження, виконавчий лист може бути пред'явлено до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Вказує, що рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13.07.2016 року набрало законної сили 13.07.2016 року, банк мав право пред'явити виконавчий документ до виконання в строк до 13.07.2017 року, однак пред'явив його до виконання 15.01.2018 року, тобто з пропуском річного строку, передбаченого законом для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга

підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця вчинені у межах його повноважень та відповідно до вимог закону.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 2 квітня 2015 року по цивільній справі №713/440/15-ц (провадження №2/713/208/15) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 17009,38 доларів США, що за курсом 16,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2015 року складає 274701,54 грн та 2747 грн 02 коп. судового збору, що підтверджується копією заочного рішення.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.05.2016 року по цивільній справі №713/440/15-ц заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.04.2015 року у справі залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 13.07.2016 року заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.04.2015 року змінено, зменшено розмір стягуваної суми за кредитним договором до 261386,43 грн; заочне рішення в частині розподілу судових витрат скасовано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2017 року заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 2.04.2015 року в частині, не скасованій та не зміненій апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13.07.2016 року залишено без змін.

Таким чином заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.04.2015 року в частині, не скасованій та не зміненій апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13.07.2016 року набрали законної сили 13.07.2016 року.

Висновки суду першої інстанції про набрання рішеннями законної сили 17.08.2017 року (з моменту постановлення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ) є помилковими, проте на правильність рішення суду не впливають.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону, чинною на час ухвалення рішення та набрання ним законної сили (13.07.2016 року), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Згідно з ч. 2 ст. 368 ЦПК України у редакції Закону,чинного на момент ухвалення рішення та видачі виконавчого листа, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до вказаних вимог закону виконавчий лист на виконання рішень судів першої та апеляційної інстанції у даній справі міг бути виданий за заявою стягувача ПАТ КБ «ПриваБанк» до 13.07.2017 року, після чого пред'явлення виконавчого листа до виконання слід було б вважати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Однак, 5.10.2016 року набрав чинності новий Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 11 Закону, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Сроки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ст. 12 Закону, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Крім цього, згідно з п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як встановлено судом, 7.12.2017 року на підставі заяви стягувача Вижницьким районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист по цивільній справі №713/440/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Постановою заступника начальника Вижницького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Гайсана О.В. від 16.01.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №55532389 з примусового виконання виконавчого листа №713/440/15-ц, виданого 07.12.2017 року Вижницьким районним судом про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь банку кредитну заборгованість.

Зі змісту вказаних вище норм Закону вбачається, що до закінчення однорічного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у вказаний справі у зв'язку із прийняттям та набрання чинності новим законом, такий строк заявнику було продовжено до трьох років, тобто до 13.07.2019 року.

Зважаючи на вказане виконавчий лист стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» підставно був пред'явлений до виконання у строк, передбачений законом, а заступником начальника Вижницького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Гайсаном О.В. відкрито виконавче провадження з дотриманням вимог чинного на час відкриття виконавчого провадження Закону України «Про виконавче провадження».

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що стягувач подав заяву про примусове виконання рішення суду після спливу строку пред'явлення такого виконавчого листа до виконання відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла н час набрання рішенням апеляційного суду законної сили, а саме пропущено річний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, як зазначено вище, норми Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції не поширюються на правовідносини, що виникли за виконавчими провадженнями, що були розпочаті та завершені, строки пред'явлення виконавчих документів за якими завершилися до набрання ним чинності у новій редакції, однак норми такого застосовуються до правовідносин, що виникли за виконавчими провадженнями, що тривають, тобто й у випадках не завершення строків пред'явлення виконавчих документів до виконання, що має місце у даному випадку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: