Справа № 310/5142/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 листопада 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги наступним. З 28 грудня 2012 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 24 січня 2017 року, шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В період шлюбу сторонами за спільні кошти був придбаний житловий будинок за адресою: Запорізька область, Бердянський р-н, с. Дмитрівка, провулок Восточний, будинок 1, зареєстрований на імя ОСОБА_2 При укладанні договору купівлі-продажу спірного будинку позивачкою, як дружиною покупця, надано згоду на придбання вказаного будинку, згідно якої підтверджено, що гроші, які витрачені на його придбання, є спільними. Вказана згода оформлена заявою та знаходиться у приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6В, яка посвідчувала договір купівлі-продажу будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Вказане нерухоме майно було придбано за рахунок спільних коштів подружжя та за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, між ними не було укладено жодних договорів стосовно виду права власності на набуте під час спільного проживання майно та щодо розміру часток у праві власності, тож зазначене майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності і частки кожного, у випадку їх виділу, є рівними. Оскільки житловий будинок був придбаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період шлюбу за спільні кошти, він належить сторонам, як подружжю, на праві спільної сумісної власності. Після припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 заявляє, що будинок є його особистою власністю та виганяє ОСОБА_1 з дітьми з будинку, а тому позивачка бажає поділити вищезазначене майно шляхом визнання за нею 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Бердянський р-н, с. Дмитрівка, провулок Восточний, будинок 1, в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

28 грудня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №141656 від 28 серпня 2014 року, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №583.

Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 266997, виданим повторно 16 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 226362, виданим 29 травня 2013 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Бердянського району запорізької області; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 290497, виданим 02 листопада 2015 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28 грудня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, останній прийняв у власність житловий будинок, який знаходиться в с. Дмитрівка Бердянського району, по пров. Восточному, буд. 1. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 127586604 від 14 червня 2018 року.

Згідно з п. 1.4 покупець купував зазначений житловий будинок в спільну сумісну власність подружжя за згодою дружини ОСОБА_1

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 підписала заяву-згоду серії НВА 537128 на купівлю її чоловіком ОСОБА_2 та укладення відповідного договору купівлі-продажу на його імя в спільну сумісну власність житлового будинку № 1 по провулку Восточному в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

За правилами ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за вас шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із ст. 370 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що будинок № 1 по провулку Восточному в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області є обєктом спільної сумісної власності сторін, таким, що придбаний за спільні кошти подружжя під час перебування у шлюбі, та підлягає поділу між сторонами, як обєкт спільної сумісної власності подружжя, і за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину зазначеного будинку.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 200, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1 (провулок Восточний, 1, с. Дмитрівка, Бердянський район, Запорізька область, 71153), та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2 (провулок Восточний, 1, с. Дмитрівка, Бердянський район, Запорізька область, 71153), житловий будинок, що розташований за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Дмитрівка, провулок Восточний, буд. 1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1 (провулок Восточний, 1, с. Дмитрівка, Бердянський район, Запорізька область, 71153), право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Дмитрівка, провулок Восточний, буд. 1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_9