Справа № 463/6062/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/45/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

ОСОБА_2 - представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 23 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради та Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила визначити місце проживання згаданого малолітнього з матір'ю ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 21 березня 2016 року було розірвано шлюб між сторонами, який було укладено 02 серпня 2008 року. Від шлюбу в сторін є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні.

Зазначала, що відповідача вироком Залізничного районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25 жовтня 2017 року № 356 було визначено місце проживання дитина разом з матір'ю ОСОБА_4

З урахуванням вище наведеного, просила задовольнити її позовні вимоги, які обґрунтовує посиланням на положення ч.ч. 4, 5 ст. 19, ч.ч. 2, 3 ст. 150, ч. 1 ст. 160, ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України (а.с. 2-4, 67).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_4.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 161-163).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що спір між сторонами з приводу місця проживання матолітнього сина вирішено розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25 жовтня 2017 року № 356, з яким відповідач (апелянт) погодився і це розпорядження не оскаржував, а відтак вважає, що підстави для вирішення даного спору в судовому порядку були та є відсутніми.

Вважає, що про відсутність спору між сторонами з приводу місця проживання їхнього сина свідчить також розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25 квітня 2018 року № 146, яким відповідачу було встановлено дні та години побачень з малолітнім сином, з яким позивачка (мама сина) також погодилась та у встановлений строк його не оскаржила (а.с. 168-174).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт, не заперечуючи по суті з приводу визначення місця проживання його малолітнього сина з матір'ю дитини, заперечує проти вирішення даного питання в судовому порядку з посиланням на взаємосуперечливі доводи. Так, стверджуючи в доводах апеляційної скарги про те, що між сторонами спору, батьками малолітньої дитини, спір з приводу місця проживання останньої є відсутнім, одночасно також посилається і на те, що спір між батьками вже вирішено органами опіки та піклування, що стверджується розпорядженнями Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25 жовтня 2017 року № 356 та від 25 квітня 2018 року № 146, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

На переконання колегії суддів, наявність вище згаданих рішень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, свідчить про наявність спору між батьками дитини з приводу її місця проживання та участі кожного з батьків (сторін спору) у її вихованні, оскільки саме звернення батьків до органу опіки та піклування свідчить про такий спір.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А частиною 3 ст. 19 СК України встановлено, що звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

За змістом положень, передбачених частиною 1 ст. 161 СК України, у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися також і судом.

Таким чином, за наявності спору між сторонами з приводу місця проживання їхньої дитини та участі кожного з них у її вихованні (про що свідчать відповідні рішення органу опіки та піклування) та права у кожного з батьків на вирішення такого спору між ними в судовому порядку, суд не вправі був відмовити позивачці у правосудді або відмовити у задоволенні її позову з посиланням на те, що даний спір вже вирішувався органом опіки та піклування.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 23 липня 2018 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 12 листопада 2018 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.