Справа №173/2599/18
Провадження №2/173/1280/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог КП «Верхньодніпровське БТІ», Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 10.12.2018 року

Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не наданий.

Третіми особами, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору письмові пояснення суду не надані.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок літера А-1 з господарськими спорудами АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

Даний будинок ОСОБА_5, збудувала господарським способом, але право власності належним чином не оформила, не отримала документів про право власності на садибний житловий будинок та не звернулася до органу, який здійснював на той час реєстрацію права власності.

Після смерті ОСОБА_5, вона звернулася до державного нотаріуса Першої Кам'янської державної нотаріальної контори, виконуючого обов'язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Першої Кам'янської державної нотаріальної контори, виконуючого обов'язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контора від 01.10.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін

Відповідач - Зарічанська сільська рада відзив на позовну заяву та будь-яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надала.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Кам'янської державної нотаріальної контори, виконуючого обов'язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Першої Кам'янської державної нотаріальної контори, виконуючого обов'язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 01.10.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що мати позивача побудувала вищезазначений будинок на відведеній йому земельній ділянці.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Судом встановлено, що спадковий будинок був побудований в 1990 році, що підтверджується даними технічного паспорту, тобто до 05.08.1992 року, відповідно введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Тобто побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійної ОСОБА_5, виникло право власності на новозбудований будинок, яке він не оформив в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обв'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є донькою померлої ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем за законом та бажає прийняти спадщину після смерті матері. В зв'язку з чим звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Іншими спадкоємцями є треті особи: ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які будь-яких заперечень суду щодо визнання права власності за позивачем в порядку спадкування не надали.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем - позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок А-1, загальною площею 99.7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок літ. А-1, загальною площею 99.7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., по фактичному користуванню після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн. покласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.12.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 10.12.2018 року

Оприлюднене : 17.12.2018 року

Дата набрання законної сили: 10.01.2019 року