ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 670/716/18
Провадження № 22-ц/4820/397/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Кошельника В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року (суддя - Потапов О.О.) про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та визнання припиненими договорів оренди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Спецбудресурс» (далі - Реєстратор) про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок і визнання договорів оренди землі припиненими.

Позов мотивувала тим, що 10 серпня 2011 року вона уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Майдан» (далі - ТОВ «Агро-Майдан») договори оренди землі, за умовами яких товариство отримало у строкове платне користування земельні ділянки площею 1,0634 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та 0,6221 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовані на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району, строком на 10 років. Як з'ясувалося згодом, 19 липня 2016 року ТОВ «Агро-Майдан» припинило свою діяльність, у зв'язку з чим Реєстратор зареєстрував право користування вказаними земельними ділянками за ТОВ «Летичів Агро». Дія договорів оренди землі припинилася через ліквідацію юридичної особи орендаря, внаслідок чого ТОВ «Летичів Агро» неправомірно набуло право оренди земельних ділянок.

За таких обставин, просила визнати протиправним та скасувати рішення Реєстратора про державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок за ТОВ «Летичів Агро», а також визнати припиненими договори оренди земельних ділянок від 10 серпня 2011 року, що укладені між нею та ТОВ «Агро-Майдан».

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень КП «Спецбудресурс» про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що висновок суду про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду є помилковим.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника апелянта ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку установленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку із здійсненням державним реєстратором владних управлінських функцій.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

В силу п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції виходив з того, що спір у справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, однак, такий висновок не ґрунтується на законі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Leo Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?в;…&g1; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?в;…&?л;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Отже, до юрисдикції адміністративного суду відносяться спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на майно, а інша особа заперечує це право, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Предметом спору у справі, що розглядається, є право оренди ТОВ «Летичів Агро» належних ОСОБА_4 земельних ділянок площею 1,0634 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та 0,6221 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованих на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району.

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом на захист свого права власності на ці земельні ділянки, яке, на її думку, порушено внаслідок неправомірних дій відповідача.

Даний спір виник із правовідносин, урегульованих нормами цивільного права, і є приватноправовим. Він є цивільним спором, незалежно від участі у справі як відповідача Реєстратора, та має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Висновок суду про підвідомчість цієї справи суду адміністративної юрисдикції не відповідає вимогам процесуального закону, тому згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Судді: Т.О. Янчук

Т.В. Спірідонова

О.І. Ярмолюк