Справа № 646/4274/18
№ провадження 2/646/1373/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Шелест І.М.,

за участю секретаря - Ушакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу № 646/4274/18 в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

04.07.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 23.01.2009 року. Під час шлюбу з відповідачем народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова зроблено відповідний актовий запис № 364. Спільне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося. Через різні характери та погляди на сімейне життя між ними погіршилися стосунки, виникла відсутність взаєморозуміння, що в результаті призвело до регулярного виникнення конфліктних ситуацій та сталих непорозумінь. 01.07.2013 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова шлюб між ними було розірвано. Їх неповнолітня дитина постійно проживала і залишається проживати разом з позивачкою. Домовленості щодо добровільної матеріальної участі в утриманні їх неповнолітньої дитини між нею та відповідачем не досягнуто. З того часу, коли вона з відповідачем почали проживати окремо, відповідач взагалі не надавав та даного часу не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач постійно працює та регулярно отримує заробітну плату, тобто є повністю матеріально забезпеченим, а тому має можливість надавати регулярну матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших дітей на утриманні та утриманців у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами не проводяться.

Тому просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання даної позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити та слухати справу у її відсутність.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача по справі до суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що позивач та відповідач з січня 2009 року перебували у шлюбі.

Від шлюбу у сторін народилася донька.

Згідно з копією свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_4, народилася 03.05.2009 р. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_2 (а.с. 6)

Згідно з копією рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а.с. 5).

Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, який працює, не має на утриманні інших дітей, не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 доходів щомісяця.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов - визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, тобто стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 04 липня 2018 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.81, 141, 206,259,263-265, 273-279 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 183, 184, 191, 198 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2018 року та до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08.11.2018 року.

Суддя І.М. Шелест