Справа № 450/3294/17 Провадження № 2/450/686/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Штойка С.В., Бідник І.Р.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи Органу опіки та піклування в особі Пустомитівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є мамою малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2010 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків та з цього часу і до теперішнього дня дитина проживає з нею - позивачем ОСОБА_2, яка його утримує та виховує. Орган опіки та піклування дав висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав.

Ухвалою суду від 21.12.2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та дала пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду. Просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Пустомитівської районної державної адміністрації у судовому засіданні наданий 09.11.2017 року висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 підтримав, оскільки остання повністю ухилилась від від виконання батьківських обов'язків, не проявляє материнської любові та заінтересованості щодо дитини, не проживає разом з нею, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров'я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини.

У судовому засіданні заслухано думку малолітнього ОСОБА_4, який зазначив, що мама з вітчимом зловживають алкогольними напоями, б'ються, близько 6 років він живе з цьоцею ОСОБА_2 і бажає з нею проживати надалі. Мама нічого не купляє і не піклується ним, йому 12 років та він вчиться у 6 класі. Опікується ним лише тітка.

Відповідач в судові засідання 05.03.2018 року, 17.04.2018 року не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності сторін.

Зі згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.

Заслухавши доводи позивача, третьої особи, думку малолітнього ОСОБА_4, проаналізувавши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Конопницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 14.12.2005 року.

Як зазначила в суді позивач, відповідач ОСОБА_3 одружилася та іменується прізвищем «ОСОБА_3».

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 20.11.2017 року, складеним комісією депутатів Конопницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 і знаходиться на утриманні ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 разом з ними не проживає.

Пустомитівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, надано висновок від 09.11.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків, не проявляє материнської любові та заінтересованості щодо дитини, разом з нею не проживає, не цікавиться розвитком, станом здоров'я ОСОБА_4, не бере участі у його вихованні, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не забезпечує сина необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідач заперечень на позовну заяву не надала, жодних доказів на спростування фактів, викладених у позові, суду не представила.

Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судове засідання відповідач не надала жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення її батьківських прав та відсутності її вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи і вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина у зв'язку з невиконанням нею своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судових витрат,

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 279-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 150,155, 164, 165 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640,00 гривень сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.