Справа № 219/1642/18
2-о/219/280/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчика О.В., секретаря Єлісеєвої С.Є., за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в обґрунтування своєї заяви вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Миронівський Донецької області. Він проживав з матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4 за вищевказаною адресою. В селищі він відвідував дитячий садок, школу, ПТУ № 27. У період з 1984 року по 1986 рік він проходив строкову військову службу в Радянській армії. Після армії в період з 1987 року по 1993 рік він мешкав в смт. Миронівський та працював на Вуглегірській ГРЕС Донецької області. Станом на 24 серпня 1991 року він працював електрогазозварником в цеху на Вуглегірський ГРЕС, проживав в смт. Миронівський, перебував на військовому обліку в Дебальцевському військоматі Донецької області. Просить встановити факт, що він постійно проживав на території України станом на 24.09.1991 року на момент проголошення незалежності України, для отримання паспорту громадянина України.

До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУДМС України в Донецькій області Ставрулова М.Е. проти вимог заявника не заперечувала.

Суд, вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження, заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Миронівський м. Дебальцеце Донецької області, про що Дебальцевською селищною радою м. Дебальцеце Донецької області зроблено актовий запис № 51, його батьками вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Військовий квиток серії НОМЕР_1 відносно ОСОБА_2 виданий Дебальцевським міським військовим комісаріатом Донецької області, згідно якого місце народження заявника вказано Донецька область, м. Дебальцеве, с. Миронівське, перебував на обліку з 08 вересня1987 року по 26 травня 1998 року.

Згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 виданої 15 вересня 1987 року, заявник навчався в Миронівському СПТВ-27 з 01 вересня 1983 року по 06 травня 1984року, з 07 травня 1984 року по 29 травня 1986 року проходив службу в Радянській армії, з 15 вересня 1987 року по 28 квітня 1990 року працював електрогазозварником в ЦМК на заводі залізобетонних конструкцій, з 13 серпня 1990 року працював в колгоспі ім. Калініна по 16 січня 1991 року, з 25 січня 1991 року по 04 жовтня 1993 року працював в гідротехнічному цеху електрогазозварником підсобного сільського господарства Вуглегірська ГРЕС.

Відповідно до копії форми А відносно ОСОБА_2 місце народження вказано: Донецька область, с. Миронівський м. Дебальцево, адреса мешкання АДРЕСА_1 , працює Миронівський ЗЖБК зварювальник, ГТІ-слюсар, віськовозобов`язаний з 01 лютого 1990 року по 26 травня 1998 року.

Крім того, відповідно до копії довідки № 03/99 від 20 лютого 2018 року ПАТ «Центренерго» Вуглегірської ТЕС ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно був прийнятий на Вуглегірську ГРЕС в гідротехнічний цех електрогазозварником 4 розряду на дільницю підсобного господарства з 25 січня 1991 року та з 16 січня 1992 року переведений та працював там же слюсарем-ремонтником 4 розряду по 04 жовтня 1993 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 12.11.1991р.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачені умови набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, частиною 1 даної статті встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до рекомендацій, викладених Верховним Судом України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.).

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України станом на 24.08.1991 року.

Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 273,315, 319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) на території України на момент проголошення незалежності України станом на 24.08.1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.В. Любчик