Справа № 477/2551/18
Провадження № 2/477/1179/18
УХВАЛА

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного реєстратора реєстраційного відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області ОСОБА_3 та Державного реєстратора Реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

18 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2, Державного реєстратора реєстраційного відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області ОСОБА_3 та Державного реєстратора Реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :01:025:0014, яка була зареєстрована 24.04.2016 року шляхом внесення відомостей до Державного земельного кадастру та зобовязати відділ Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області вилучити запис у Державному земельному кадастрі про реєстрацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район с.Лимани вул. Набережна, 100. Також просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4 від 18 червня 2014 року №13874399 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:025:0014, за адресою: с.Лимани, вул. Набережна 100 Вітовського району Миколаївської області.

Будь-які вимоги до відповідача ОСОБА_2 не висуваються.

Ухвалою судді Семенової Л.М. від 19 жовтня 2018 року у відкритті провадження відмовлено у звязку з тим, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на положення ст.19 ЦПК України та вимоги ч.3 ст. 3 ЦПК, згідно якої провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року ухвалу судді Семенової Л.М. скасовано. Справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі. При цьому, в постанові апеляційний суд зазначив, що підставою для скасування ухвали судді першої інстанції (від 19.10.2018 року) є також посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на протиправність набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на вище вказану земельну ділянку, зокрема кадастровий номер :01:025:0014, площею 0,25 га за адресою: с.Лимани, вул. Набережна, 100 Вітовського району Миколаївської області, тобто наявність приватно - правового спору.

В той же час, суддею Семеновою Л.М. 28 лютого 2017 року постановлено рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у визнанні недійсним та скасування рішень Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 16.06.2006 року № 7 та № 11 про передачу у власність ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,25 га та площею 0,104 га, що розташовані в с.Лимани по вул. Набережній 100 та від 29 квітня 2014 року № 5 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га в с.Лимани по вул. Набережній, 100.

При цьому, підставою звернення до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав порушення його права з відмовою державного кадастрового реєстратора №РВ-015 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 12.08.2015 року в звязку з перетином земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: с.Лимани по вул. Фрунзе, 120-А площею 0,25 га та земельною ділянкою ОСОБА_2 за адресою с.Лимани, вул. Набережна, 100. Постановляючи рішення (від 28.02.2017 року), суд вказував, що ОСОБА_1 не довів наявності порушення його прав, оскільки позивачем підтверджено його право власності щодо земельної ділянки площею 0,23 га, а не площею 0,25 га, в той час як будь-яких доказів з наявності перетину вказаних земель з урахуванням цього розміру (тобто 0,23 га) суду не надано. Тобто, відмовляючи в позові суд посилався на недоведеність порушеного права позивача ОСОБА_1 та гарантованого Конституцією України (ст. 55) права на захист лише у разі наявності порушення такого права.

Звертаючись до суду 18.10.2018 року із даним позовом ОСОБА_1 посилається на порушення його прав, на підтвердження чого знову ж вказує про відмову державного кадастрового реєстратора від 12.08.2015 року № РВ-015, про яке йдеться вище (а.с. 5 2-4 абзаци).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 (а.с. 13) посилається на підтвердження його права власності щодо земельної ділянки саме площею 0,23 га. На інші підстави порушення його прав, зокрема як відмову у реєстрації земельної ділянки позивача від 12.08.2015 року, не посилається.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Описані вище фактичні обставини свідчать про те, що з приводу заявленого позивачем порушення його прав та що є підставою звернення до суду з цим позовом, судом вже досліджувались аналогічні факти та прийняте процесуальне рішення.

Вказані обставини можуть викликати у позивача сумнів в обєктивності та неупередженості судді під час розгляду справи, адже у разі прийняття будь-якого рішення за результатами розгляду справи стосовно вже досліджених судом аналогічних фактів, можна обґрунтовано вважати, що таке рішення прийняте судом упереджено.

З метою забезпечення гарантій, визначених п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи належним і безстороннім судом, з метою виключення впливу даних обставин на прийняті у даній справі процесуальні рішення, суд вважає необхідним заявити самовідвід від розгляду даної справи.

Керуючись п. 5 ч.1 ст. 36, ст. 40, ст. 41 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву головуючої у справі судді Семенової Л.М. про самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного реєстратора реєстраційного відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області ОСОБА_3 та Державного реєстратора Реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, -задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для визначення іншому судді відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Семенова