Справа № 738/90/18 Провадження № 22-ц/795/434/2018 Головуючий у I інстанції - Савченко О. А. Доповідач - Кузюра Л. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання: Кузюри Л.В.,

суддів: Губар В.С., Онищенко О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

учасники судового процесу:

державний виконавець: заступник начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенко Валентин Володимирович;

стягувач: ОСОБА_4;

боржник, особа, яка подала скаргу: ОСОБА_5;

оскаржується ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2018 року у цивільній справі за поданням заступника начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенко Валентина Володимировича про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України, прізвище судді: Савченко О.А.; місце ухвалення: м. Мена; дата складання повного тексту ухвали: 15 лютого 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року заступник начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенко Валентин Володимирович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5. Посилався на те, що відділом державної виконавчої служби здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 738/828/15-ц виданого 22.06.2016 року Сосницьким районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 395 565 грн. 37 коп. боргу. 13.07.2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, проте рішення суду не виконане, що є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання судового рішення.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2018 року подання задоволено. Тимчасово обмежено право виїзду за межі України ОСОБА_5 на строк до повного виконання зобов'язань за виконавчим листом № 738/828/15-ц, виданим 22.06.2016 року Сосницьким районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 395 565 грн 37 коп. боргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що наявність невиконаних зобов'язань за рішенням суду не є підставою для застосування обмеження виїзду за кордон. Необхідною умовою вжиття таких заходів є ухилення боржника від виконання зобов'язань. Тоді як державним виконавцем не надано доказів, які б підтверджували ухилення її від виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просила залишити ухвалу Менського районного суду Чернігівської області без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення, зазначаючи, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність та необхідність задоволення подання, оскільки воно є обґрунтованим, поданим відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення заступника начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенка В.В., представника стягувача ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні заступника начальника Менського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенка В.В. перебуває виконавче провадження № 51648458, відкрите 13.07.2016 року на підставі виконавчого листа № 738/828/15-ц, виданого 22.06.2016 року Сосницьким районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 395 565 грн. 37 коп. боргу.

Враховуючи значний термін невиконання боржником зобов'язань, заступник начальника Менського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенко В.В. звернувся до суду з поданням про обмеження боржнику права виїзду за межі України до виконання судового рішення.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення суду, а тому подання про обмеження її у праві виїзду за межі України є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Державним виконавцем було вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Втім, у даній справі будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, державним виконавцем суду першої інстанції подано не було.

З матеріалів виконавчого провадження було з'ясовано, що божник не має у власності будь-якого майна, на яке можливо звернути стягнення, відкритих рахунків в банківських установах, офіційно не працевлаштована, отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи або за престарілим. Згідно інформації ДПС України боржник неодноразово виїздила за межі України.

Зазначені обставини та докази на їх підтвердження не свідчать про навмисне чи інше свідоме невиконання боржником своїх обов'язків зі сплати боргу. Доводи про те, що ухилення від виконання покладених на ОСОБА_5 зобов'язань полягає у її періодичних виїздах до іншої країни, судом першої інстанції невірно були оцінені як такі, оскільки будь-якої інформації щодо мети виїзду державним виконавцем подано не було, в той час, коли боржник стверджувала, що зазначені виїзди пов»язані з необхідністю догляду за родичкою похилого віку, стверджувала, що жодних витрат з переїзду за рахунок власних коштів не здійснювала.

Окрім того, заступником начальника Менського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенком В.В. не було подано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 не являється на його виклики, не подає на його вимогу відомостей про наявність у неї рухомого (нерухомого) майна, інших можливих доходів, тощо.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що наведене вище правило процесуального закону було не враховано судом першої інстанції, через що ним помилково було визнано встановленими фактично недоведені обставини, що мають значення для справи, постановлена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. 18 п.19, ч.3 Закону України « Про виконавче провадження», ст. 353, 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2018 року скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Дорошенка В.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: