Справа № 738/1730/17 Провадження № 22-ц/795/482/2018 Головуючий у I інстанції - Савченко О. А. Доповідач - Вінгаль В. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання: ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_3,

оскаржується рішення Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

прізвище судді: Савченко О.А.; час і місце ухвалення рішення: 12 год. 49 хв., м.Мена;

дата складання повного тексту рішення: 02 лютого 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього щомісячно аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. на користь її матері ОСОБА_2

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 08 листопада 2011 року рішенням Менського районного суду Чернігівської області розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Від шлюбу учасники справи мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач декілька разів надавав грошові кошти на утримання дитини, з 2017 року утримання дитини повністю здійснює позивач. ОСОБА_2 стверджувала, що відповідач не має інших дітей або непрацездатних членів родини, які перебувають на його утриманні, є фізично здоровим, працездатним, працює, тобто здатен здійснювати утримання дитини.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_4), аліменти на утримання: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. 00 коп., починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 03 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 640 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в судовому засіданні ОСОБА_3 позов визнав частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн. На думку скаржника, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, при цьому жодним чином не мотивував, з яких підстав виходив визначаючи такий розмір аліментів. Скаржник наголошує на тому, що його дохід на сьогодні складає 3723 грн., а тому він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_5 просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 шляхом стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., суд першої інстанції врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2011 року розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 20 жовтня 2007 року виконкомом Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, актовий запис №04 (а.с.8-9).

Від шлюбу учасники справи мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.161-168).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір присуджених до стягнення аліментів, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні, та дійшов вірного висновку про їх стягнення саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 03 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Відтак, доводи скаржника про те, що суд жодним чином не мотивував, з яких підстав виходив при стягненні аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. спростовується вищевстановленими висновками.

Не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про неможливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. з тих підстав, що відповідач працює, з травня по жовтень 2017 року його заробітна плата становила 3200 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.22). В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що його дохід на сьогодні складає 3723 грн. За поясненнями відповідача, наданими в суді першої інстанції, він проживає в м. Чернігові, орендує квартиру, має в банку депозит вартістю 1000 грн. Враховуючи інтереси та потреби дитини (харчування, одяг, навчання, медична допомога) розмір аліментів, встановлений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, є справедливим та забезпечить гармонійний розвиток дитини.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2018 року.

Голова судового засідання:Судді: