Справа №515/289/18
Провадження №2-о/515/686/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю секретаря Коренчук О.Е.

представника заявниці адвоката ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи Татарбунарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4,

про встановлення факту що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2018 року ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити, що ОСОБА_4 не являється батьком її сина ОСОБА_6, посилаючись на наступні обставини.

З 24 червня 1994 року по 08 грудня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, але з 2000 року до часу розірвання шлюбу вони припинили спільне проживання. 04 лютого 2002 року в період проживання з іншою особою вона народила сина ОСОБА_6, на- родження якого в органах ДРАЦС зареєстровано не було. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 лютого 2011 року у справі № 2-о-6/11 встановлено факт того, що вона ОСОБА_3 народила дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та той факт, що вона є його матірю. Але, органом державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено у видачі свідоцтва про народження сина на підставі вказаного рішення суду у звязку з тим, що при ухва- ленні рішення суд не врахував положення ст.ст.122, 133, 147 Сімейного кодексу України. Так, оскільки вона перебувала у шлюбі, по батькові сина повинно бути вказане Миколайович, а не Во- лодимирович, як імя біологічного батька. З вимогою зміни рішення суду вона звернулась з апеля- ційною скаргою, але ухвалою апеляційного суду Закарпатської області 05.09.2017 р. визнано не- поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу повернуто. Дій- сно, через особисті обставини вона не могла довгий час зареєструвати народження сина та дізна- лась про те, що суд не врахував положення ст.ст.122, 133, 147 Сімейного кодексу України лише через 7 років після переїзду на постійне проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2. На тепе- рішній час вона опинилась у безвихідному становищі, оскільки зареєструвати народження дитини необхідно, а оскільки судом вже встановлено факт народження дитини, повторно з тих самих під- став звернутись до суду не можливо. За таких обставин, просила встановити факт того, що ОСОБА_8 не являється батьком ОСОБА_6, та зобовязати орган ДРАЦСу зареєструвати народ- ження дитини на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07. 02.2011 р. та в графі відомості про батька внести відомості відповідно до ст.135 СК України.

Представник заявниці у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, доводи заяви підтримав.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, начальник Татарбунарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану надала до суду заяву, в якій про- сила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_3

Заінтересована особа ОСОБА_4, належним чином повідомлений про дату, час та місце роз- гляду справи за місцем реєстрації та проживання, також у судове засідання не зявився, заяв з приводу причин неявки не надав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити кло- потання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за до- помогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Ук- раїни, не здійснюється.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Як видно з копії паспорту серії БО 045703, виданого Берегівським РВ УМВС України у Закар- патській області 27.11.1995 р. (а.с.4-5), заявниця народилась 22.12.1976 р. в с.Н.Бистрий Хустсько- го району Закарпатської області. Зреєстрована 20.06.2017 р. по вул.Папаніна,53 у м.Татарбунари Одеської області.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 р. (копія на а. с.8-10) встановлено факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, народила дитину та є ма- тірю дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії відмови у проведенні державної реєстрації народження № 336/74-78 від 14.02.2017 р. (а. с.6) вбачається, що начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 відмовлено ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації народження дитини на підставі рі- шення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 р. у звязку з тим, що рішенням не враховані вимоги ст.ст.122, 133, 147 Сімейного кодексу України. На момент на- родження дитини мати перебувала у шлюбі з громадянином ОСОБА_4, тобто батьком дитини має бути зазначена саме ця особа. Згідно рішення суду по батькові дитини Володимирович, що не відповідає імені чоловіка заявниці ОСОБА_4.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2017 р. (копія на а.с.7) у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Виноградівського районного суду від 07.02.2011 р. відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді ін- шої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, як- що інше не встановлено законом.

За змістом ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: вс- тановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як визначено у п.7 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєст- рації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не за- мінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазна- чених документів.

Пленум Верховного Суду України у п.18 своєї постанови Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 р. № 5 розяснив, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що ви- дають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як передбачено ч.3 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених зако- ном, зміна імені, смерть.

Згідно ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування - визначено ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 не є біологічним батьком ОСОБА_6, 04.02.2002 р. наро- дження.

Також встановлено, що заявниця у встановлений строк не зареєструвала народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а провести реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку не можливо.

Реєстрація народження ОСОБА_6 має юридичне значення, оскільки дозволяє у повній мірі реалізувати право на ім'я і набуття громадянства.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК Ук- раїни, ст.ст.144 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольни- ти.

Встановити, що ОСОБА_4 не являється батьком ОСОБА_6 Володимирови- ча, який народився 04 лютого 2002 року в селі Нижній Бистрий Хустського району Закарпатської області.

Зобовязати Татарбунарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Го- ловного територіального управління юстиції в Одеській області зареєструвати народження на під- ставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 р. у справі № 2-о-6/11 та в графі відомості про батька внести відомості, відповідно до ст.135 СК України (зі слів матері).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко