Справа № 756/3677/17 Головуючий 1 інстанція - Луценко О.М.
Провадження № 22-ц/824/173/2018 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Радіосервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Альянс Україна» про визнання припиненими договору поруки та правовідносин поруки, -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивував тим, що на забезпечення виконання умов кредитного договору № 588, укладеного 20 листопада 2007 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест» і ТОВ «Радіосервіс», він за договором поруки від 5 березня 2008 року зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником ТОВ «Радіосервіс» зобов'язань по поверненню кредитних коштів у розмірі два мільйони доларів США у строк по 09 січня 2011 року.

Вказував, що визначений договором строк повернення кредиту 09 січня 2011 року вийшов, позичальник кошти не повернув, а тому у банку виникло право пред'явити до нього вимогу як до поручителя на протязі шести місяців, починаючи із 10 січня 2011 року. Однак таку вимогу банк до нього не пред'явив, у зв'язку з чисм вважає, що на підставі ч.4 ст.559 ЦК Укрїни порука припинилася. Він 28 лютого 2017 року звернувся із листом до банку, де запропонував визнати договір поруки припиненим, втім банк відмовив йому.

Посилаючись на ст.559 ЦК України, просив визнати договір поруки № 588/1, укладений 5 березня 2008 року між ним та ЗАТ «Сведбанк Інвест», припиненим із 10 липня 2011 року, визнати такими, що припинилися 10 липня 2011 року відносини поруки по договору № 588/1, укладеному між ним та ЗАТ «Сведбанк Інвест».

Рішенням Оболонського районнгого суду м.Києва від 26 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням позивач ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його позовні вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на недоведеність обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне

- 2 -

застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що порука не припинилася, що суперечить змісту ч.4 ст.559 ЦК України та встанволеним обстаивнам справи. Окрім того, суд допустив порушення норм процесуального парва, оскільки його рішення не відповідає вимоги ст.265 ЦПК України, зокрема у вступній частині не вказано присутніх у судовому засіданні осіб, та відомості, які ідентифікують сторін.

Учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_5 подану апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити та скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва як незаконне.

Відповідач ПАТ «Омега банк» належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення судової повістки 26 жовтня 2018 року, до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 листопада 2007 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», і ТОВ «Радіосервіс» укладено кредитний договір № 588, за умовами якого банк зобов'язався надати товариству кредит для поповнення обігових коштів, фінансування робіт, послуг по договору доручення в розмірі два мільйони доларів США терміном по 09 січня 2011 року включно із розрахунку 14,5 % річних, а товаристо зобов'язалося повернути отриманий кредит та сплатити проценти за його користування.

05 березня 2008 року укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким визначено у якості додаткового позичальника ТОВ «Терра Альянс Україна».

В цей же день 05 березня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «Сведбанк Інвест» і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким позивач зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником зобов'язань по кредитниму договору № 588 від 20 листопада 2007 року.

28 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся із листом до ПАТ «Омега Банк», де запропонував визнати договір поруки припиненим, який листом банку від 02 березня2017 року залишений без задоволення з підстав невиконання позичальниками зобов'язань по поверненню коштів.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

- 3 -

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що суду не надано доказів виконання боржниками своїх зобов'язань за кредитним договором. При цьому суд виходив зі змісту договору поруки, в яком увказано, що порука припиняється з дати виконання в повному обсязі позичальником чи поручителем зобов'язань за кредитним зоговором.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Посилаючись на відсутність доказів виконання боржниками своїх зобов'язань за кредитним договором, суд не звернув уваги на підстави позову ОСОБА_3, який просив визнати припиненими відносини поруки не у зв'язку з виконанням кредитного зобов'язання, а у зв'язку із невчиненням кредитором передбачених законом (ч.4 ст.559 ЦК) дій щодо перд'явлення до поручителя вимоги протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Вказані підстави не пов'язані із виконанням чи невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, а стосуються дотримання кредитором встановленого законом строку пред'явлення вимоги до поручителя.

Отже, суд не врахував предмет спору та не встановив обставин, які підлягали з'ясуванню, зокрема коли настав строк виконання основного зобов'язання у повному обсязі, чи виконаний обов'язок позичальником, якщо не виконаний, то чи подано на протязі шести місяців вимога до поручителя.

Ухвалючи рішення, суд не звернув уваги, що від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто від 09 січня 2011 року, банк протягом шести місяців не пред'явив вимогу до поручителя ОСОБА_3 про повернення боргу і такі докази у справі відсутні, що у свою чергу свідчить про припинення поруки і відсутність у ОСОБА_3 обов'язку повертати кредитні кошти.

Окрім того, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що у п.7 договору поруки встановлено строк його дії, бо зазначено, що порука припиняється з дати виконання в повному обсязі позичальником чи поручителем зобов'язань за кредитним зоговором.

Таке суперечить положенням ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України, згідно яких строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо припинення договорів поруки суд має враховувати, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

- 4 -

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, вказавши, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Такий же висновок щодо строку дії поруки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 545/1014/15-ц, вказавши, що після спливу строку виконання основного зобов'язання у кредитора виникло право протягом наступних шести місяців пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника. І після спливу цих шести місяців порука припинилася (п.51).

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на вимогах закону та обставинах справи і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких міркувань.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно положень ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З огляду на приписи ч.4 ст.559 ЦК України, а також беручи до уваги те, що встановлений кредитним договором строк виконання основного зобов'язання, тобто повернення коштів у повному обсязі, настав 09 січня 2011 року і кредитор не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців від цього строку, колегія суддів прийшла до висновку, що порука ОСОБА_3 припинилася, а відтак у нього відсутній обов'язок по

- 5 -

поверненню кредиту солідарно із боржником.

Колегія суддів частково задовольняє позов ОСОБА_3 і зазначає у рішенні про визнання поруки припиненою з огляду на приписи ст.559 ЦК України, а також з урахуванням правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 4 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14, де суд вказав, що в разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання поруки таке право підлягає захисту судом шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки чи шляхом припинення зобов'язання за договором поруки.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 березня 2018 року скасувати і ухвалити нове, яким позов задоволити частково.

Визнати такою, що припинена порука ОСОБА_3, яка виникла на підставі договору поруки, укладеного 05 березня 2008 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест».

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: