Справа № 344/3668/18
Провадження № 22-ц/4808/195/18
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 28 серпня 2018 року в м. Івано-Франківськ у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про стягнення надбавки за вислугу років, повний текст рішення складено 29 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що 01.08.1994 року його було обрано заступником голови Долинської районної ради по виконавчій роботі, а 25.09.1996 року призначено на посаду заступника голови Долинської РДА.

Відповідно до розпорядження Долинської РДА його було звільнено із займаної посади на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а з 28.03.2001 року призначено на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області.

З 01.08.2017 року по 27.09.2017 року позивач перебував на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Долинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду. Згідно наказу Управління виконавчої дирекції Фонду 22.09.2017 року його звільнено із займаної посади.

Постановою правління Фонду від 24.02.2004 року було затверджено «Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та їх робочих органів», згідно з яким керівним працівникам, спеціалістам, службовцям встановлюється щомісячна надбавка за високі досягнення у праці у розмірі до 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років. Щомісячна надбавка за вислугу років встановлюється в залежності від стажу роботи у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах і застосовується тільки у випадках, якщо працівника прийнято на роботу до виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів в поряду переведення.

Станом на час переведення ОСОБА_2 на роботу до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківській області у нього був наявний стаж роботи на державній службі близько 7 років, а тому для розрахунку та виплати з 2004 року надбавки за вислугу років він повинен бути врахований. Однак йому було враховано та виплачено щомісячну надбавку за вислугу років тільки в залежності від стажу у виконавчій дирекції Фонду.

Позивач звертався до Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області із заявою про проведення перерахунку належної йому надбавки за вислугу років, однак його було повідомлено, що при звільненні з ним поведений повний розрахунок, нарахування надбавки за вислугу років за період з 2001 по 2006 роки не проводилось.

Враховуючи відмову відповідача виплатити невиплачену суму надбавки за вислугу років у добровільному порядку, він звернувся до суду та просив стягнути на свою користь невиплачену надбавку за вислугу років у сумі 18146,07 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про стягнення надбавки за вислугу років відмовлено.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на дане рішення суду, вважає його незаконним, помилковим та необґрунтованим.

На його думку, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 був призначений на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі з 28.03.2001 року, однак не був прийнятий в порядку переведення, як передбачається Положенням, оскільки з попереднього місця роботи його було звільнено саме у звязку з переходом на іншу роботу. На посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду його було призначено 28 березня 2001 року по переводу, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці.

Станом на час його переведення на роботу до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області у нього був наявний стаж роботи на державній службі 6 років 8 місяців 27 днів, а тому відповідно до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції він повинен бути зарахований для розрахунку та виплати з 2004 року надбавки за вислугу років. Однак розрахунок за лютий та березень 2004 року здійснювався відповідно до наказу Управління Фонду від 30.03.2004 року залежно від стажу роботи лише у виконавчій дирекції Фонду відповідно до посадового окладу.

З урахуванням доповнення до апеляційної скарги просив рішення Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області подало до суду відзив на дану апеляційну скаргу, в якому зазначено, що в поданій позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що управлінням виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Івано-Франківській області 30.03.2004 року наказ №38-ВД «Про виплату щомісячної надбавки за вислугу років в залежності від стажу роботи працівникам відділень за лютий та березень 2004 року» видано з помилкою, оскільки йому не враховано стаж роботи в Долинській районній раді та Долинській районній державній адміністрації. Однак, наведене не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 надбавка за вислугу років з 01.02.2004 року встановлювалась відповідно до пункту 3.6 Положення у редакції від 24.02.2004 року, враховуючи період протягом якого він перебував у трудових відносинах з виконавчою дирекцією Фонду. А тому твердження позивача є помилковим та безпідставним. Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року було внесено зміни до Положення про умови оплати праці Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Однак, апелянт оскаржуючи правильність нарахування йому надбавки за вислугу років, керується тільки нормами Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у редакції від 27.04.2007 року, чим ігнорує Положення у редакції від 24.02.2004 року, хоча саме норми даної редакції визначили порядок нарахування надбавки за вислугу років з 01.02.2004 року по 30.04.2007 року. Враховуючи те, що ОСОБА_2 був призначений 28.03.2001 року на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду, а не прийнятий в порядку переведення, то при встановленні надбавки за вислугу років з 01.05.2017 мав враховуватись тільки стаж роботи у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі. Трактування ОСОБА_2 у апеляційній скарзі листів Фонду не відповідає їх змісту. ОСОБА_2 також звертався до Управління Держпраці в Івано-Франківській області із зверненням щодо можливих порушень законодавства про працю у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі, на що отримав відповідь, що порушень щодо розрахунку надбавки за вислугу років ОСОБА_2 не виявлено. На підставі наведенного просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апеллянта, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 367 ЦПК України визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції. Так, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, оскільки з березня 2001 року по лютий 2004 року надбавка за вислугу років працівникам відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області передбачена не була. Крім того, 28.03.2001 року ОСОБА_2 був призначений на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду, а не прийнятий в порядку переведення, тому при встановленні розміру щомісячної надбавки за вислуг років йому враховується тільки стаж роботи у відділенні виконавчої дирекції Фонду.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 01.08.1994 року був обраний заступником голови Долинської районної Ради народних депутатів по виконавчій роботі, а 01.09.1995 року звільнений у зв'язку із зарахуванням на навчання в Інститут державного управління і самоврядування при Кабінеті Міністрів України.

25.09.1996 року позивач був призначений на посаду заступника голови Долинської районної державної адміністрації, а на підставі Розпордяження №70 від 27.03.2001 року звільнений із займаної посади у зв'язку з переходом на іншу роботу, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с. 8-14).

28.03.2001 року ОСОБА_2 призначений на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області, що підтверджується записами в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 8-12), копією Наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області №30-к від 28.03.2001 року (а.с. 64).

З 01.08.2017 року по 27.09.2017 року позивач перебував на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Долинського відділення управління виконавчої дирекції цього ж Фонду. Згідно наказу виконавчої дирекції Фонду №118-к від 22.09.2017 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади (а.с. 65, 125).

Встановлено також, що постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №12 від 24.02.2004 року затверджено Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яким визначено умови оплати та стимулювання праці працівників центрального апарату виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, управлінь виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (а.с. 67-70).

Згідно п. 3.6 Положення щомісячна надбавка за вислугу років в залежності від стажу роботи у виконавчій дирекції Фонду встановлюється керівникам, спеціалістам та службовцям у розмірах: при стажі роботи від 1 року до 3 років - 10 відсотків до посадового окладу, при стажі роботи від 3 років до 5 років - 15 відсотків посадового окладу, при стажі роботи понад 5 років - 20 відсотків посадового окладу. До стажу роботи зараховується період, протягом якого працівник перебував у трудових відносинах з виконачою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Документом для визначення стажу, який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, є трудова книжка.

Розмір щомісячних надбавок за вислугу років встановлюється наказами виконавчої дирекції Фонду, керівників управлінь виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (п. 3.7 Положення).

Пунктом 5 вищевказаної Постанови визначено, що зазначені умови оплати праці вводяться з 01.02.2004 року за рахунок фонду оплати праці в межах бюджетних асигнувань.

23.03.2004 року управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Івано-Франківській області видано Наказ №35/1-ВД «Про введення з 01.02.2004 року нових умов оплати праці працівників управління виконавчої дирекції Фонду», а 30.03.2004 року - Наказ №38-ВД «Про виплату щомісячної надбавки за вислугу років в залежності від стажу роботи працівникам відділень за лютий та березень місяць 2004 року», відповідно до якого встановлено надбавку за вислугу років начальникам, спеціалістам та службовцям відділень виконавчої дирекції Фонду відповідно до стажу роботи у Фонді у відсотках до посадового окладу згідно з Додатком №1 до Наказу (а.с. 71-74).

Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №17 від 27.04.2007 року внесено зміни до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (а.с. 75-77, 79-82).

Відповідно до п. 3.5 Положення (зі змінами) щомісячна надбавка за вислугу років в залежності від стажу роботи у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах встановлюється керівникам, спеціалістам та службовцям у розмірах: при стажі роботи від 1 року до 3 років - 10 відсотків до посадового окладу, при стажі роботи від 3 років до 5 років - 15 відсотків посадового окладу, при стажі роботи від 5 років до 7 років - 20 відсотків посадового окладу, при стажі роботи від 7 років до 10 років - 25 відсотків посадового окладу, при стажі роботи понад 10 років - 30 відсотків посадового окладу.

До стажу роботи зараховується: 3.5.1 період, протягом якого працівник перебував у трудових відносинах з виконачою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, її робочими орагнами; 3.5.2 вислуга років на державній службі, за умови роботи в державних органах, установах, організаціях, відомствах соціальної сфери або роботі в державних органах, страхових організаціях, і банківській сфері, сфері соціального захисту та соціальних послуг (в.т.ч. профспілкових об'єднань), в наукових установах і організаціях, підприємствах та оаргнізаціях державної та комунальної власності; 3.5.3 робота на посадах керівника, заступника керівника, головного бухгалтера, заступника головного бухгалтера, якщо безпосередньо з цих посад особи призначені на посади у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах; 3.5.4 робота на посадах до функціональних обов'язків яких були віднесені функціональні обов'язки, що виконуються працівником у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах.

Умови пунктів 3.5.2, 3.5.3, 3.5.4 застосовуються тільки у випадках, якщо працівника прийнято на роботу до виконачої дирекції Фонду та її робочих органів в порядку переведення (крім випадків призначення директора виконавчої дирекції Фонду, його заступників, начальників управлінь виконавчої дирекції Фонду в АР Крим, областях, містах Києва та Севастополя).

Наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №287 від 27.04.2007 року «Про впровадження умов оплати праці працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів» внесено зміни до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 24.02.2004 року №12 (зі змінами), з 01.05.2007 року (а.с. 78).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_2 стверджує, що починаючи з березня 2004 року по липень 2007 року йому невірно проводилось нарахування щомісячної надбавки за вислугу років, оскільки до уваги не було прийнято стаж його роботи у Долинській районній раді та Долинській державній адміністрації.

З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до голови ліквідаційної комісії Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі із заявою щодо проведення перерахунку належної йому надбавки за вислугу років (а.с. 15), а 04.10.2017 року він подав аналогічну заяву на адресу правонаступника - Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області (а.с. 16).

Листом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області №09-901 від 13.10.2017 року позивача повідомлено, що відповідно до Передавального акту відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі від 07.08.2017 року, який підписний головою та членами комісії з припинення та затверджений наказом виконавчої дирекцій Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 10.08.2017 року №1188, заборгованість по заробітній платі перед працівниками відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі станом на 31.07.2017 року відсутня. Наказом управління виконавчої дирекції Фонду від 22.09.2017 року №18-к ОСОБА_2 звільнений із займаної посади 27.09.2017 року за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України. Долинським відділенням Управління виконавчої дирекції в Івано-Франківській області з ним проведено повний розрахунок при звільненні (а.с. 17).

У відповідь на звернення ОСОБА_2 від 23.10.2017 року Долинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області листом №118 від 24.10.2017 року повідомило, що згідно розрахунково-платіжної відомості №8 за липень 2017 року нарахувань надбавки за вислугу років за період з 2001 року по 2006 рік позивачу не проводилось, та згідно передавального акту відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області від 01.08.2017 року заборгованості з виплати заробітної плати по працівниках відділення немає (а.с. 19).

Згідно копії листа управління Держпраці в Івано-Франківській області №16-07/15-10/7218 від 08.12.2017 року ОСОБА_2 прийнято з 28.03.2001 року на посаду начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та пофесійних захворювань в Долинському районі на загальних підставах, а не в порядку переведення згідно чинного законодавства (а.с. 83-84).

Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (ст. 2 Закону України «Про оплату праці»).

Частинами 2, 3 ст. 97 КЗпП України визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 9-1 КЗпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що починаючи з березня 2004 року йому невірно проводилося нарахування щомісячної надбавки за вислугу років, оскільки з 01.02.2004 року по 30.04.2007 року така надбавка встановлювалася на підставі п. 3.6 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у редакції від 24.02.2004 року відповідно до періоду, протягом якого він перебував у трудових відносинах з виконачою дирекцією Фонду.

Відповідно, до 01.02.2004 року надбавка за вислугу років працівникам відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі передбачена не була.

Що стосується посилань апелянта на те, що при визначенні надбавки за вислугу років йому слід враховувати стаж роботи у Долинській районній раді та Долинській державній адміністрації, то місцевий суд вірно зазначив, що вислуга років на державної службі зараховується до стажу роботи для встановлення такої надбавки тільки після внесення у Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України змін постановою №17 від 27.04.2007 року. Крім того, з копій заяви про призначення на посаду від 26.03.2001 року, Наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Івано-Франківській області №30-к від 28.03.2001 року та трудової книжки позивача не вбачається, що він був прийнятий на роботу начальником відділення виконавчої дирекції Фонду у Долинському районі Івано-Франківської області в порядку переведення (а.с. 8-12, 63-64).

Згідно вимог ст.ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення надбавки за вислугу років в сумі 18146,07 грн.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. А тому правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 листопада 2018 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Пнівчук О.В.

Ясеновенко Л.В.