20.04.2018 227/87/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Притуляк С.А.

за участю секретаря судового засідання - Коверченкової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме: житловий будинок № 9 з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: вул. Зелена., с. Гуліве, Добропільського району Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, щоприблизно у липні 1982 року придбала у гр. ОСОБА_2 за 900 рублів житловий будинок, розташований за вищезазначеною адресою без оформлення договору купівлі продажу. З 1982 року по теперішній час позивач добросовісно та безперервно володіє зазначеним нерухомим майном, протягом майже 36 років, користується будинком за призначенням, робить поточний та капітальний ремонт. За час проживання побудовано гараж, сараї, льох, паркан та інші споруди.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське бюро технічної інвентаризації» відомості, документи (в разі їх наявності) які підтверджують за ким зареєстровано право власності, щодо обєкту нерухомого майна, а саме: житлового будинку № 9 розташованого за адресою: вул. Зелена., с. Гуліве, Добропільського району Донецької області.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні 21.02.2018 року позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надали суду пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що з 1982 року по теперішній час позивач мешкає у житловому будинку № 9 розташованому за адресою: вул. Зелена., с. Гуліве. Добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком, з надвірними побудовами та спорудами, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допитані у судовому засіданні 21.02.2018 року підтвердили, що з 1982 року по теперішній час позивач мешкає у житловому будинку № 9 розташованому за адресою: вул. Зелена., с. Гуліве, Добропільського району Донецької області. Спочатку проживала разом із родиною з чоловіком та дітьми, робили ремонт, побудували гараж, сараї, інші споруди. Зараз мешкає одна. Оскільки чоловік загинув у 1993 році, а діти розїхалися.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Згідно довідки Шилівської сільської ради № 391 від 18.12.2017 року, ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 року і по теперішній час.

До матеріалів справи також долучено довідку № 388 від 13.12.2017 року видану Шилівською сільською радою Добропільському бюро технічної інвентаризації в тім, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрована і постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок № 9 розташований за адресою: вул. Зелена., с. Гуліве, Добропільського району Донецької області. виготовленого ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ОСОБА_1 станом на 01.12.2017 року домоволодіння, складається з житлового будинку А-1, житловою площею 25,4 м кв., загальною площею 42,3 м кв., з надвірними побудовами та спорудами, які складаються з сараю Б-1, сараю В-1, гаража Г-1, погреба Д-1, сараю Е-1, сараю Ж-1, сараю З-1. сараю И-1, вбиральні Л-1, навісу М-1, навісу Н-1

Відповідно до копії Інформаційної довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» № 1603 від 01.12.2017 року долученої до матеріалів справи, при поточній інвентаризації домоволодіння розташованого за адресою: с. Гуліве, вул. Зелена № 9 інженером виявлено, що всі будівлі збудовані до 05.08.1992 року. Згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна за 2013 рік такі будівлі не відносяться до самочинного будівництва. Самовільних будівель нема.

Згідно висновку до звіту про оцінку ринкової вартості житлового будинку № 9 з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: вул. Зелена., с. Гуліве, Добропільського району Донецької області, складеного оцінювачем ОСОБА_6, який діє згідно сертифікату субєкта оціночної діяльності № 705/16 від 16.09.2016 року виданого Фондом державного майна України., ринкова власність вищезазначеного нерухомого майна станом на 22.12.2017 року становить 14140,00грн.

З довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» № 86 від 21.03.2018 року вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012року право власності на житловий будинок розташований за адресою: с. Гуліве, вул. Зелена № 9 не зареєстроване. В інвентарній справі відсутні будь-які документи.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Таким чином, виходячи із змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є таке: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Аналіз фактично встановлених у судовому засіданні обставин справи та вимог цивільного законодавства дозволяє суду зробити висновок про те, що позивач представив суду безспірні докази добросовісного, відкритого та безперервного володіння житловим будинком № 9, з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, с. Гуліве, Добропільського району Донецької області більше 10 років, тому на підставі досліджених у судовому засіданні доказів та показань свідків, беручи до уваги показання свідків, що визнання права власності на нерухоме майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню, як обґрунтована.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

На підставі викладеного, ст. 344 Цивільного кодексу України, ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шилівської сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок А-1, житловою площею 25,4 м кв., загальною площею 42,3 м кв., з надвірними побудовами та спорудами - сарай Б-1, сарай В-1, гараж Г-1, погріб Д-1, сарай Е-1, сарай Ж-1, сарай З-1. сарай И-1, убиральня Л-1, навіс М-1, навіс Н-1, що знаходиться за адресою: вул. Зелена.9, с. Гуліве, Добропільського району Донецької області за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Притуляк С.А.

20.04.2018