_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3110/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

заучастю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Турист», третя особа Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Турист», третя особа Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 12.05.2015 року, о 8.30 годині відповідач, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Богдан», д.н. НОМЕР_1, здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Мельницької, в м. Одесі, з боку вул. В. Стуса, в напрямку вул. Балківської, в районі буд. №31 по вул. Мельницькій допустив зіткнення із задньою частиною тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював рух по проїзній частині вул. Мельницькій, у попутному з автобусом марки «Богдан», р/н НОМЕР_1, напрямку руху, попереду автобуса, зупинився у правого краю проїжджої частини вул. Мельницькій, на зупинці громадського транспорту. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_3, одним з яких був позивач, отримали тілесні ушкодження.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що його відповідальність застрахована, тому позивач повинен був звернутися до страхової компанії з заявою про відшкодування йому завданої шкоди.

Представник відповідача ТОВ «Турист» заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що водій ОСОБА_2 не був на час ДТП працівником ТОВ «Турист», а тому не несе відповідальність за завдану ним шкоду.

Представник третьої особи ПАТ «Європейський Страховий Союз» у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 12.05.2015 року о 8.30 годині відповідач - водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Богдан», д.н. НОМЕР_1, здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Мельницькій, в м. Одесі, з боку вул. В. Стуса, в напрямку вул. Балківської, в районі буд. №31, по вул. Мельницькій допустив зіткнення із задньою частиною тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював рух по проїзній частині вул. Мельницька у попутному з автобусом марки «Богдан», р/н НОМЕР_1, напрямку руху, попереду автобуса, зупинився у правого краю проїжджої частини вул. Мельницькій на зупинці громадського транспорту. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири тролейбусу «ЗІУ», б.н. НОМЕР_3, одним з яких був позивач, отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до витягу № 2359 Одеської дитячої клінічної лікарні в м. Одесі (нейрохірургічне відділення), ОСОБА_1, 1997 р.н., проходив курс лікування з 12.05.2015 року по 18.05.2015 року. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, подапоневротичні гематоми теменно-скроньових областей. Стан: середня ступінь тяжкості.

Відповідно до витягу з історії хвороби №2912 з КУ «Дитячої міської клінічної лікарні №3» (відділення неврології) від 11.06.2015 року, ОСОБА_1 стало гірше, стан - середньої тяжкості. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, подапоневротичні гематоми теменно-скроньових областей. Скарги на слабкість, утому, головний біль, головокружіння, сонливість.

Відповідно до акту КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27.05.2015 року за № 1184 у ОСОБА_1, 1997 р.н., встановлені легкі тілесні ушкодження, в результаті чого був короткочасний розлад здоров'я.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2015 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Положеннями статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовуються у випадках, встановлених законом.

В той же час, відповідно до частини першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

При цьому, обов'язок доведення розміру завданої шкоди покладається саме на позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині матеріальної шкоди, позивачем надано ряд медичних документів, зокрема: копію акту судово-медичного дослідження № 1184, копію медичної книжки ОСОБА_1, копію довідки № 57 від 15.06.2015 року, протокол рентгенологічного дослідження від 29.05.2015 року, копію витягів № 2359 та 2912 з Одеської дитячої клінічної лікарні м. Одеси, а також квитанції про придбання лікарських засобів.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, відповідність суми, заявленої позивачем на відшкодування матеріальної шкоди, підсумованим витратам, згідно з доданими квитанції про придбання лікарських засобів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли, на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких, і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 зазначено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п.5 зазначеної постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Пункт 9 постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи характер скоєного відповідачем правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_1, тривалість вимушених змін у його житті, перенесеному сильному нервовому потрясінні, порушенні спокою, нормального життя, необхідності звертатись за медичною і юридичною допомогою, згаянні вільного і робочого часу, те, що після отриманої травми позивач тривалий час відчував біль у травмованому місці, у нього до сих пір залишається шрам, який створює фізичний і психологічний дискомфорт, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди 15000 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ТОВ «Турист», суд зазначає наступне.

15.03.2015 між ТОВ «Турист» - замовник, та ОСОБА_2 - виконавець, укладено договір підряду за № 1254.

Згідно з п. 1.1. зазначеного договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець на транспортному засобі, що використовується ним на законних підставах, зобов'язується особисто протягом визначеного в договорі строку за плату надати замовникові за усною вказівкою останнього послуги із переведення пасажирів, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги згідно з цим договором.

При цьому, згідно з п. 3,5. цього договору, сторони домовились, що шкода, завдана виконавцем замовникові або третім особам під час виконання обов'язків за цим договором, відшкодовується у повному розмірі та в усіх випадках виконавцем самостійно.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами чинного законодавства України, зокрема ч. 1 ст. 327 ЦК України, стосовно свободи договорів.

Зазначений договір підряду №1254 від 15.03.2015 розірвано на підставі угоди про розірвання від 01.07.2015 року.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача ТОВ «Турист» задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст.1-3, 12, 81, 141, 258, 280-283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Турист», третя особа Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 5349 (п'ять тисяч триста сорок дев'ять) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

У частині стягнення відшкодування, моральної шкоди у розмірі 600000 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Турист» відмовити.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.