КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5585/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

14 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача ВолошиноїВ.М., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Панасюк НаталіїКостянтинівни - представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, правонаступника всіх прав та обов'язків Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Центральне об'єднанння управління Пенсійного фонду України у місті Києві звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених коштів.

29 березня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві». Даною постановою затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фронду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві реорганізовано шляхом злиття та створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві. Новостворена юридична особа Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правонаступником всіх прав та обов'язків припинених об'єднань управління Пенсійного фонду України в місті Києві та головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року в задоволені позову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених коштів відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції позивач в особі Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві подав апеляційну скаргу. У поданій апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання позивача про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за правилами вказаної норми апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 24 вересня 2018 року у відсутності учасників справи судом першої інстанції вирішено спір по суті з підписанням повного тексту судового рішення.

У відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України перебіг тридцятиденного строку, визначеного статтею 354 ЦПК України, на оскарження рішення суду почався з наступного дня після підписання повного судового рішення і закінчився 24 жовтня 2018.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана позивачем 30 листопада 2018 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними та можуть бути поновлені судом за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника - частина 1 статті 127 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 24 вересня 2018 року, посилаючись на те, що повний текст судового рішення, що є об'єктом оскарження, він отримав 01 листопада 2018 року.

Викладені у клопотанні обставини знайшли своє підтвердження.

Згідно з частиною 6 статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено суддею-доповідачем, що на адресу учасників справи копія повного тексту судового рішення надіслана судом 24 вересня 2018 року та отримана позивачем 01 листопада 2018 року, що підтверджується штампом на вхідній кореспонденції Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (а.с. 59). Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана позивачем 30 листопада 2018 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення позивачеві повного тексту судового рішення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, викладені у клопотанні обставини, які безпосередньо унеможливлювали позивачу вчинити процесуальну дію на оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року у визначений законом строк, є поважною причиною, а тому процесуальний строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» ( в редакції Закону № 2147-VIII, яка діє з 15 грудня 2017 року) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом справляється судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної на рішення суду, а саме 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи позовні вимоги позивача складаються із вимог майнового характеру з ціною позову 21 806,61 грн. При поданні позовної заяви у 2017 році підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600,00 грн.

Отже, у відповідності до вимог підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції повинен складати розмір 2 400,00 грн. із розрахунку (1 600,00 грн. х 150% ).

Однак, при подачі апеляційної скарги позивачем не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або документів чи підстав, що підтверджують звільненні від його сплати.

Відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

З урахуванням наведеного, особі, яка подає апеляційну скаргу слід сплатити судовий збір у розмірі 2 400,00 грн. та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

Реквізити рахунку для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 0024, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. 127, 357 ЦПК України, суд

у х в а ли в :

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві процесуальний строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу Панасюк Наталії Костянтинівни - представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, правонаступника всіх прав та обов'язків Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач