ЗАОЧНЕ Рішення
провадження № 2/521/4257/18
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Лефтеровій О.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 23 лютого 2015 року позичив відповідачу грошову суму в розмірі 41 600,00 доларів США з терміном повернення до 23 лютого 2018 року, зі сплатою процентів за користування позикою.
Крім того, 21 травня 2015 року позивач позичив відповідачу грошову суму в розмірі 26 840,00 доларів США з терміном повернення до 21 травня 2018 року, зі сплатою процентів за користування позикою.
Оскільки, відповідач покладені на себе зобовязання не виконала, суму позики за договорами позики не повернула, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.
Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не зявилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2015 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 41 600,00 доларів США з терміном повернення до 23 лютого 2018 року, зі сплатою процентів за користування позикою, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на імя позивача.
21 травня 2015 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 26 840,00 доларів США з терміном повернення до 21 травня 2018 року, зі сплатою процентів за користування позикою, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на імя позивача.
ОСОБА_3 покладені на себе зобовязання не виконала, суму позики не повернула, відсотки за прострочення грошового зобовязання не сплатила.
Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З наданого розрахунку заборгованості за договором позики від 23 лютого 2015 року, вбачається що станом на 06.09.2018 року розмір заборгованості складає: 41 600,00 доларів США в рахунок відшкодування заборгованості за позикою; 55 910 доларів США в рахунок відшкодування відсотків відповідно до умов договору позики; а всього 97 510,40 доларів США, що станом на 06.09.2018 року за курсом НБУ складає 2 757 535,60 гривень.
З наданого розрахунку заборгованості за договором позики від 21 травня 2015 року, вбачається що станом на 06.09.2018 року розмір заборгованості складає: 26 840,00 доларів США в рахунок відшкодування заборгованості за позикою; 25 927,44 доларів США в рахунок відшкодування відсотків відповідно до умов договору позики; а всього 52 767,44 доларів США, що станом на 06.09.2018 року за курсом НБУ складає 1 492 23,15 гривень.
За таких обставин суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики від 23 лютого 2015 року та 21 травня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договорами позики від 23 лютого 2015 року, яка складає: 41 600,00 доларів США в рахунок відшкодування заборгованості за позикою; 55 910 доларів США в рахунок відшкодування відсотків відповідно до умов договору позики; а всього 97 510,40 доларів США, що станом на 06.09.2018 року за курсом НБУ складає 2 757 535,60 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договорами позики від 23 лютого 2015 року, яка складає: 26 840,00 доларів США в рахунок відшкодування заборгованості за позикою; 25 927,44 доларів США в рахунок відшкодування відсотків відповідно до умов договору позики; а всього 52 767,44 доларів США, що станом на 06.09.2018 року за курсом НБУ складає 1 492 23,15 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) 8810,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: /підпис/ ОСОБА_1