Справа № 408/3690/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Станично-Луганського селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, в якому позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказала, що вона має у власності будинок, який знаходиться за адресою: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1. Також за цією адресою їй на праві власності належить земельна ділянка. Право власності на земельну ділянку за нею закріплене державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 876999. Будинок же за цією адресою вона будувала та реєструвала з чоловіком ОСОБА_2 разом у рівних долях. Документом, що підтверджує право власності на цей будинок був договір про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку, завіреного Першою Ворошиловградською державною нотаріальною конторою 25 грудня 1956 року, реєстровий № 35409, та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації під № 9/1783, який було втрачено. Отримати дублікат даного документа вона не в змозі, оскільки вказана нотаріальна контора залишилась на тимчасово окупованій території. На підставі вказаного документа вона була власником ? частки житлового будинку. 01 жовтня 1983 року ОСОБА_2 помер. Ще за його життя, 22 липня 1968 року між нею та її чоловіком був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу ? частки житлового будинку за адресою: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1, що був посвідчений Станично-Луганською ДНКза реєстровим номером 845. Цей документ теж було втрачено, оскільки з відповіді Луганського державного нотаріального архіву йдеться, що такий документ на зберігання не передавався, дублікат видати неможливо. Вказуючи, що вона є власником усього вказаного будинку, на який дублікати правовстановлюючих документів отримати не може, тому змушена була звернутись з цим позовом до суду.

Також у поданій позовній заяві позивач просила розглядати дану справу за відсутності її та її представника.

До початку підготовчого судового засідання від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позов відповідач визнав.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З копії паспорту позивача йдеться, що вона з 1957 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який 01 жовтня 1983 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього.

Копіями договору купівлі-продажу від 22 липня 1968 року, посвідченим Станично-Луганською ДНК за реєстром № 845, зареєстрованим 19.08.1968 у БТІ за № 2345, та технічним паспортом від 19.08.1968 на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1, підтверджується, що в них мається інформація про власника житлового будинку, яким є позивач у справі ОСОБА_1

Відповідь Луганського обласного державного нотаріального архіву від 06.07.2018 № 733/01-20 свідчить, що позивач дійсно не в змозі отримати дублікат договору купівлі-продажу від 22 липня 1968 року, посвідчений посвідченим Станично-Луганською ДНК за реєстром № 845, оскільки такий документ до архіву не передавався.

Враховуючи, що позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 876999 на праві власності також належить земельна ділянка за адресою: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1, у суду не виникає сумнівів того, що житловий будинок за вказаною адресою на праві власності належить саме позивачу, однак правовстановлюючі документи на нього втрачені.

За таких обставин, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим, тому на підставі вказаної вище ст. 392 ЦК України за нею слід визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: 93600, Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1, іпн. НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 7 лінія, 1.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до Луганської апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення.

Головуючий: