РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/724/18

Провадження №2/568/479/18

09 листопада 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представника відповідача - адвокат ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

у Радивилівський районний суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 28.07.2016 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 955). Під час шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_6. Шлюб на даний час не розірвано. Однак, утриманням дитини займається лише вона. Відповідач не бажає брати участі у вихованні сина та забезпечувати її матеріально. Крім того, вона, як мати, що доглядає дитину до трирічного віку має право на отримання допомоги від чоловіка на своє утримання, оскільки в зв'язку з доглядом дитини не має можливості працевлаштуватися та отримувати дохід. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в сумі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

У відкритому судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала повністю та просила його задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною у розмірі 860 грн. Даних коштів бракує, у зв'язку із значними витратами на її лікування, купівлю дитячого харчування - безлактозну суміш, підгузники, та іншими необхідними витратами для догляду за дитиною та нею.

Відповідач заявлені вимоги щодо стягнення з нього на утримання позивачки аліментів визнав частково та вказав на можливість сплачувати такі аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно. Пояснив, що перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, проживає в сім'ї батьків, будь-якого доходу не отримує, тому заявлену позивачкою суму немає можливості сплачувати.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 пояснив, що позивачка має право на утримання чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку тільки у разі можливості чоловіка сплачувати аліменти на її утримання, однак відповідач будь-якого доходу не отримує, а відтак не має можливості сплачувати такі аліменти.

Ухвалою суду від 28.09.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Суд заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.07.2016 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 955), про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане 28.07.2016 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 4).

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком вказаний ОСОБА_2, а мати ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження: серії НОМЕР_4 видане 05.10.2017 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Як вбачається із довідки Корецької районної філії Рівненського ОЦЗ № 1167 від 07.11.2018 р., копії трудової книжки серії НОМЕР_5, заведеної 01.11.2009 р., відомості про працевлаштування ОСОБА_2 відсутні та він перебуває на обліку як безробітній з 06.11.2018 р.

Суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на належне утримання, вважаючи за необхідне стягувати аліменти з відповідача, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Згідно із статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітній, що не спростовано іншими доказами, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 має дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці.

Враховуючи наведене та обставини, передбачені ст. 84 СК України, беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в сумі, визнаній відповідачем, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 18.06.2018 р., а тому за правилами ст.191СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Як вбачається із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого, з огляду на задоволення вимог про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 12, 76 - 81, 206, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 79, ч. 2 ст. 84, Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1)на її утримання у твердій грошовій сумі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 18.06.2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2)на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору (реквізити для зарахування коштів: отримувач: УК у Радивилівському районі/Радивилівський район/22030101; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; номер рахунка: 7361; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (державна судова адміністрація України, 050).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 12 листопада 2018 року.

Суддя М.В. Панчук