ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2018 року

м. Харків

справа № 629/111/18-ц

провадження № 22ц/818/1671/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року в складі судді Каращука Т.О.,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 11 червня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 818/3-27/30/7-016, згідно умов якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17 517,00 швейцарських франків, зі сплатою 8,8% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 червня 2014 року.

Вказав, що відповідно до додаткової угоди №1 від 29 липня 2009 року до договору кредиту, сторони домовилися про зміну графіка погашення заборгованості за кредитом та про зміну кінцевого терміну повернення заборгованості до 10 червня 2016 року.

Зазначив, що з метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором, 11 червня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави №818/4-27/30/7-018, відповідно до умов якого в заставу передано рухоме майно, а саме автомобільRENAULT KANGOO, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номер АХ 1196АХ, зареєстрований РЕВ МВ №1 ОСОБА_3 України у Харківській області 08 червня 2007 року, що належить заставодавцю.

Вказав, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти, проте позичальник припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки, у звязку з чим станом на 26 жовтня 2017 року утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9845,27 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 265 700,17 грн.

Зазначив, що 13 жовтня 2011 року ОСОБА_2 помер.

Вказав, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 мешкав зі своєю дружиною ОСОБА_1, яка прийняла спадщину і є його правонаступником.

Зазначив, що 07 грудня 2011 року банком на адресу Лозівської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора до спадкоємців ОСОБА_2

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за тілом кредиту в сумі 9845,27 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 265700,17 грн., та судовий збір у розмірі 3985,50 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги позовної заяви.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не зявилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2Г не прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не проживала та не була зареєстрована з ним за однією адресою; до нотаріуса з відповідною заявою не зверталась.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 червня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 818/3-27/30/7-016, згідно умов якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17 517,00 швейцарських франків, зі сплатою 8,8% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 червня 2014 року. Кредит надано для оплати придбаного автомобіля RENAULT KANGOO, 2007 року випуску.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 29 липня 2009 року до договору кредиту, сторони домовилися про зміну графіка погашення заборгованості за кредитом та про зміну кінцевого терміну повернення заборгованості до 10 червня 2016 року.

З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором, 11 червня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави №818/4-27/30/7-018, відповідно до умов якого в заставу передано рухоме майно, а саме автомобільRENAULT KANGOO, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номер АХ 1196АХ, зареєстрований РЕВ МВ №1 ОСОБА_3 України у Харківській області 08 червня 2007 року, що належить заставодавцю.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти, проте позичальник припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки, у звязку з чим станом на 26 жовтня 2017 року утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9845,27 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 265 700,17 грн.

13 жовтня 2011 року ОСОБА_2 помер.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 17 грудня 2005 року. Відомостей щодо розірвання шлюбу чи припинення шлюбних відносин до суду не надано.

Проте, як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1, з 19 жовтня 2004 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Такі ж відомості містять відповідь на запит ГУ ДМС в Харківській області від 25 січня 2018 року та будинкова книга.

Із копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що з 28 березня 2002 року він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Така ж адреса місця реєстрації та проживання вказана ним у кредитному договорі від 11 червня 2007 року та додатковій угоді до нього, а також у договорі застави та заяві про видачу готівки № 01 від 11 червня 2007 року.

Із запиту на отримання кредиту вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із довідки Лозівської міської ради Харківської області від 18 квітня 2018 року №977 вбачається, що з 11 травня 2010 року по 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та його знято з реєстрації у звязку зі смертю.

07 грудня 2011 року банком на адресу Лозівської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора №19.1-14/96-2644 до спадкоємців ОСОБА_2

Із відповіді Лозівської нотаріальної контори №84/961 від 16 грудня 2011 року вбачається, що для того, щоб завести спадкову справу банку необхідно сплатити за витяг зі Спадкового реєстру.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).

Спадкування, тобто перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб'єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

Матеріали справи свідчать про те, що на час смерті ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_1 разом з ним не проживала. Її місце реєстрації зазначено: Харківська область, м. Лозова, вулиця Інтернаціональна, № 85, а ОСОБА_2 - Харківська область, м. Лозова, вулиця Скаліка, № 6. З 11 травня 2010 року по 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою: Харківська область, м. Лозова, вулиця Тимірязєва, 19-А та знятий з реєстрації у звязку зі смертю.

ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини не зверталася, спадкова справа не заводилася, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 після померлого спадщину не приймала та на неї не може бути покладено обовязок задовольнити вимоги кредитора.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про наявність спадкового майна, його перелік та вартість, що унеможливлює стягнення, оскільки спадкоємець зобовязаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо того, що банк має право вимагати від ОСОБА_1 погашення заборгованості за договором кредиту в межах вартості одержаного у спадщину майна, не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що матеріали справи не містять відомостей щодо того, що спадщина взагалі прийнята кимось зі спадкоємців, та що вартість спадкового майна є достатньою для задоволення вимог банку.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо того, що позивач не надав суду доказів прийняття ОСОБА_1 спадщини, і ці обставини виключають можливість задоволення позову банку до спадкоємця боржника в порядку статті 1282 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, доводи скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду залишено без змін, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді П.В.Кісь

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 14 грудня 2018 року.