Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1512/18
Провадження №: 2/332/908/18 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., представника позивача адвоката Лічман І.І., представника відповідача адвоката Нікончик Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу №332/1512/18 (провадження №2/332/908/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.В обґрунтування позову зазначено, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.01.1998 року. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. В сім`ї виникають сварки у зв`язку із неврівноваженістю та нервозністю відповідача, який також неналежним чином турбується про матеріальний стан сім`ї, не працює. Зараз спільне господарство з відповідачем не ведеться. Саме тому позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, а тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 ..
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання,після наданого судом часу для примирення,не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 з проханням справу розглянути у її відсутності. Позов підтримує та наполягає на задоволені позовних вимог, так як подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим(а.с.125).
Представник позивач адвокат Лічман І.І., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреності, в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. В обґрунтування позову надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та зазначила, що фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з початку 2018 року.Час наданий подружжю для примирення позитивного результату не дав, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше збереження сім`ї є неможливим.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він намагався зробити все, що від нього залежало для того, щоб зберегти сім`ю, але примирення між ним та позивачем не досягнуто, а тому, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, він проти цього не заперечує.
Представник відповідача адвокат Нікончик Н.В., яка діє на підставі довіреності фізичної особи та доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, в судовому засіданні повністю підтримала позицію відповідача.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу та те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно системного аналізу наведених норм права, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1998 року, актовий запис №01(а.с.10).Відспільного життя сторони мають двох дітей: малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно(а.с.11,12).
Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання може бути пред?явлений одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України).
Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.Під час розгляду справи судом, на прохання відповідача та з урахуванням вимог ст. 111 СК України, вживались заходищодо примиренняподружжя шляхом надання строку на примирення, який позитивного результату не дав, що не заперечувалось у судовому засіданні учасниками справи.
Отже, судом встановлено, що подружжя тривалий період часу спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливим, так як це суперечить її інтересам.Разом з тим, суд вважає недоведеними в судовому засіданні факти застосування насильства в сім`ї зі сторони відповідача, оскільки надані позивачем на обґрунтування цих доводів відповіді органів поліції на звернення позивача не містять таких доказів,оскільки зазначено, що за наслідками проведених перевірок факти порушень вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження(а.с.78,79,80).
В судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач втратиладо відповідача почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що час наданий подружжю на примирення позитивного результату не дав, примирення не досягнуто та шлюбні відносини не відновлені.
Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також і позицію відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу.
Керуючись ст.24 ч.1, ст. 55 ч.1,3, ст. 56 ч.3, ст. 104 ч.2, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89,259,263-265,268 ЦПК України, суд ,-
Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб між подружжям ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24 січня 1998 року у Мирненській селищній Раді Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №01.
Залишити позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу, на її прохання, прізвище ОСОБА_6 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 12.11.2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.