У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.04.2018 року м. Мостиська

Єдиний унікальний номер 448/446/18

Провадження № 6/448/6/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

секретар Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська подання державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним поданням, покликаючись на те, що у Мостиському РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих документів:

-виконавчий лист Мостиського районного суду Львівської області № 2-380 від 18.01.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «СЕБ Банк» (правонаступник - ПуАТ «Фідобанк») заборгованості в сумі 451175,8 грн.;

- виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області №2-633 від 23.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Фольксбанк» (правонаступник - ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» заборгованості в сумі 2074 доларів США 93 центів та 284,59 грн.;

- виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області № 2-231/11 від 19.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ АКБ «Львів» (правонаступник ТзОВ «АНСУ») заборгованості в сумі 340061,63 грн.;

- виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області №2-28/10 від 27.10.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 270777,44 грн.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 06.04.2011, 14.04.2011, 20.09.2011 та 01.12.2011 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

В поданні зазначає наступне.

Боржник рішення суду самостійно не виконав.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме:

Подано запити в реєструючі майно органи: Новояворівське ВРЕР ДАІ, УПФУ у Мостиському районі, відділ Держземагенства у Мостиському районі, Державну інспекцію сільського господарства.

Згідно відповіді Новояворівського ВРЕР ДАІ за боржником зареєстрований автомобіль марки Renault Kangoo, 2001 р.в., на який 10.04.2012 року накладено арешт і винесено постанову про розшук майна боржника.

Згідно відповідей інших реєструючих майно органів - майна на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено. На обліку як одержувач пенсії не перебуває.

Згідно розпорядження в.о. президента № 824/2014-рп від 06.05.2014 року боржник призначений на посаду голови Мостиської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м.Мостиська, вул.Грушевського,22.

27.05.2014 року у відповідності до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на доходи боржника та скеровано для виконання в бухгалтерію Мостиської РДА.

Станом на 02.10.2015 року з боржника частково стягнуто заборгованість в загальній сумі 88474,34 грн.

З огляду на наведене, просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання покладених на нього зобов`язань згідно зазначених виконавчих листів.

Проаналізувавши матеріали подання, суд приходить до переконання, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився.

Сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ч. 4 ст. 441 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що в провадженні Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих документів:

-виконавчий лист Мостиського районного суду Львівської області № 2-380 від 18.01.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «СЕБ Банк» (правонаступник - ПуАТ «Фідобанк») заборгованості в сумі 451175,8 грн.;

- виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області №2-633 від 23.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Фольксбанк» (правонаступник - ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» заборгованості в сумі 2074 доларів США 93 центів та 284,59 грн.;

- виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області № 2-231/11 від 19.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ АКБ «Львів» (правонаступник ТзОВ «АНСУ») заборгованості в сумі 340061,63 грн.;

- виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області №2-28/10 від 27.10.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 270777,44 грн.

Державним виконавцем 06.04.2011, 14.04.2011, 20.09.2011 та 01.12.2011 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що зазначено у поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України.

Однак, в долучених документах до вказаного подання відсутні постанови державного виконавця від 06.04.2011, 14.04.2011, 20.09.2011 та 01.12.2011 року про відкриття виконавчих проваджень, також не долучено підтвердження про те, що державний виконавець надсилав боржнику ОСОБА_2, зазначені постанови і відомості (підтвердження) про те, що ОСОБА_2, отримав зазначені постанови державного виконавця.

Також в доданих до подання документах відсутні відомості про те, що державний виконавець здійснював виклик боржника ОСОБА_2, до Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області, оскільки в матеріалах подання відсутні докази щодо належних викликів державного виконавця та підтвердження про надсилання державним виконавцем чи отримання ОСОБА_2, таких викликів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Таким чином, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом звернення до суду з таким поданням. Саме ухилення боржника від виконання зобовязань є обовязковою передумовою звернення державного виконавця до суду. Органи державної виконавчої служби повинні покликатись на обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, та підтвердити їх відповідними доказами. Дійсний факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника або керівника боржника у виконавчому провадженні.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів, а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Ст. 28 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Підтверджень про надіслання та вручення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження, а відповідно і підтвердження про те, що боржник повідомлений про початок примусового виконання рішення державним виконавцем не надано.

Суду не надано достатньо доказів про те, що державним виконавцем проведено достатньо заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Слід також зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а його тимчасові виїзди ще не свідчать про те, що останній має намір покинути територію України та ухилитися від виконання боргових зобов`язань.

Як вбачається із довідки Державної прикордонної служби України № 01-18/1587 від 28.02.2018 року періодично виїжджає за межі України, однак повертається на територію України.

В свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог не подав доказів того, що боржнику надсилались вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконавчого провадження, як це передбачено вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

Слід звернути увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України ґрунтується лише на запитах та відповідях реєструючих органів про відсутність майна у боржника. Будь-які письмові докази того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення в матеріалах справи відсутні.

Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

За ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 80 ЦПК України зазначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А відтак, суд прийшов до переконання, що в даному випадку відсутні належні докази для підстав щодо обмеження боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України, оскільки не доведено, що існує загрози виїзду боржника за кордон (за межі України) з метою ухилення від виконання рішення суду.

Враховуючи те, що у відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника тимчасового обмеження у виїзді за межі України, у звязку із чим не має правових підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у його конституційному праві вільно залишати територію України та встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-261, 441 ЦПК, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити за недоведеністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала набрала законної сили: « » 2018 року.

Суддя Ю.Б. Білоус