ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/108/18 Справа № 186/195/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2018 року м. Дніпро
колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді Демченко Е.Л.
суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.
при секретарі - Кругман А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, на бездіяльність, дії державного виконавця, -
в с т а н о в и л а:
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року в частині вирішення питання стосовно судових витрат скасовано. Стягнуто з Першотравенського міського ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 558 грн.45 коп. В решті ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року залишено без змін. Стягнуто з Першотравенського міського ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 186 грн.15 коп.
03 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про винесення додаткового рішення по зазначеній справі у зв'язку з тим, що судом при ухваленні постанови не було вирішено питання про судові витрати, які він поніс при розгляді справи, а саме: витрат, понесених ним зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 352 грн.40 коп. та витрати на переїзд до апеляційного суду у розмірі 477 грн.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Аналогічне роз'яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України (у редакції чинній на момент винесення даного рішення); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_1 02 серпня 2018 року сплатив судовий збір за подачу апеляційної
скарги у розмірі 352 грн.40 коп. (а.с.87).
У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволена частково, то до стягнення з Першотравенського міського ВДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області на його користь підлягає 352 грн. 40 коп.
Витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року зі змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення та її представникові не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.
Згідно п.6 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13 березня 1998 року з наступними змінами, відшкодовуються витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Відрядженому працівникові відшкодовуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до станції, пристані, аеропорту, якщо вони розташовані за межами населеного пункту, де постійно працює відряджений працівник, або до місцеперебування у відрядженні. За наявності декількох видів транспорту, що зв'язує місце постійної роботи з місцем відрядження, адміністрація підприємства може запропонувати відрядженому працівникові вид транспорту, яким йому слід користуватися. У разі відсутності такої пропозиції працівник самостійно вирішує питання про вибір виду транспорту. Відрядженому працівникові відшкодовуються також витрати на проїзд міським транспортом загального користування (крім таксі) відповідно до маршруту, погодженого керівником, та на орендованому транспорті за місцем відрядження (згідно з підтвердженими документами).
Витрати на проїзд до місця призначення (відрядження) і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування.
Таким чином в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення 477 грн. витрат, пов'язаних з прибуттям до суду слід відмовити.
Керуючись ст.ст.141,270 ЦПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Доповнити постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року абзацом наступного змісту:
"Стягнути з Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 352 грн.40 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.