РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Рівне

Справа № 569/7425/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/378/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»,

боржники - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

за участю представників: заявника та відповідача ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Рогозіна С.В. від 11 жовтня 2018 року, постановлену в м. Рівне, про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В березні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, мотивуючи свою заяву тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 8 червня 2015 року у справі № 569/7425/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму боргу в розмірі 180 658 доларів США 34 центи, що станом на 9 квітня 2013 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 443 460 грн. 14 коп. та 14 999 грн. 28 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. В задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання поруки припиненою відмовлено.

Банком на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року, Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» право вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року.

ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» як єдиний власник всіх прав вимоги за вказаним кредитним договором, в тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цим договором, а також витрат, пов'язаних із стягненням боргу за цим договором просило суд замінити стягувача у виконавчому провадженні №49054035, яке входить до зведеного виконавчого провадження №50525671, що здійснюється Рівненським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з виконання виконавчого листа, виданого 16 вересня 2015 року у справі № 569/7425/13-ц з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні №49054035, яке входить до зведеного виконавчого провадження №50525671, що здійснюється Рівненським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з виконання виконавчого листа, виданого 16 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн., з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Ухвала мотивована тим, що, оскільки рішення суду на даний час залишається не виконаним, а внаслідок правонаступництва відбулась заміна кредитора, то заява ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 вказує, що судом належним чином не було досліджено умов договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та як наслідок порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що згідно генеральної угоди, укладеної між позичальником ОСОБА_4 та банком, №03 від 3.10.2007 року банк відкриває позичальнику кредитний ліміт (надає кредит) на строк до 2.10.2017 року з максимальним розміром заборгованості в 500000 доларів США. В межах генеральної угоди було укладено кредитні договори №17.08-03/07-СК від 3.10.2007 року, №17.11-03/07-СК від 16.10.2007 року, №19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року та №19.27-03/08-СК від 13.02.2008 року.

Однак, відступлення права вимоги за основним зобов'язанням (генеральною угодою №03 від 3.10.2007 року), на забезпечення якого було укладено кредитний договір, не відбулося, що вказує на безпідставність заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Крім того, відсутність у ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" індивідуальної ліцензії на здійснення валютної операції та статусу кредитної установи не дає їй права стягувати заборгованість у валюті.

Також, вважає, що укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» договір за своєю юридичною природою є договором факторингу, однак останнім не надано доказів наявності у нього ліцензії на здійснення факторингових операцій на момент укладення договору відступлення права вимоги.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» зазначає, що ним, як новим кредитором, отримало право вимоги від позичальника сплати боргу за кредитним договором, який є окремим повноцінним правочином, тоді як генеральною угодою встановлені лише загальні положення подальших відносин банку та позичальника.

Посилання апелянта на необхідність наявності у ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій для укладення договору відступлення права вимоги є необґрунтованими, оскільки норми чинного законодавства такої вимоги не містять, а відступлення права вимоги не є валютною операцією.

Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» має право стягувати кредитну заборгованість у національній валюті гривні незалежно від того, у якій валюті виражене кредитне зобов'язання.

Також, звертає увагу на наявність у нього свідоцтва Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21.01.2014 року ФК №459.

Просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 8 червня 2015 року у справі № 569/7425/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму боргу за кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року в розмірі 180 658 доларів США 34 центи, що станом на 9 квітня 2013 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 443 460 грн. 14 коп. та 14 999 грн. 28 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн.

На підставі виконавчого листа, виданого 16.09.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрат по сплаті судового збору в сумі 1827 грн., 21.10.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження №49054035.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_8 від 12 березня 2016 року вказане виконавче провадження №49054035 зупинено.

18.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ, згідно якого останнє набуло прав кредитора за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги, зокрема за кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року та договорів забезпечення до нього.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Встановивши, що відповідно до договору відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року право вимоги за кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», врахувавши наведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Вбачається, що кредит ПАТ «ВТБ Банк» надано ОСОБА_4 у доларах США.

З метою надання всіх відповідей на доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що згідно із частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Отже, незалежно від валюти боргу, тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання за кредитним договором, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» перейшло право вимоги за правочином, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання, є національна валюта України - гривня.

Покликання представника ОСОБА_4 на відсутність у ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» ліцензії на здійснення валютних операцій, є необґрунтованими, оскільки сторонами договору відступлення права вимоги є юридичні особи ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», кредит, якщо і наданий в іноземній валюті, то ПАТ "ВТБ Банк", а не ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», а тому на передачу права вимоги за кредитною заборгованістю новий кредитор не зобов'язаний мати ліцензію на здійснення валютних операцій.

У даній справі не є предметом доказування вид договору, за яким перейшло право вимоги до нового кредитора.

Однак, апелянт стверджує, що укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» договір за своєю юридичною природою є договором факторингу, однак останнім не надано доказів наявності у нього ліцензії на здійснення факторингових операцій на момент укладення договору відступлення права вимоги.

На спростування вказаних доводів ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» надано копії свідоцтва Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ФК №459 від 21.01.2014 року та додатку до нього, згідно яких останнє має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства такий вид фінансових послуг, як факторинг.

Доводи апеляційної скарги про те, що відступлення права вимоги за основним зобов'язанням, тобто генеральною угодою №03 від 3.10.2007 року, на забезпечення якого було укладено кредитний договір, не відбулося, також, не заслуговують на увагу, оскільки рішенням Рівненського міського суду від 8 червня 2015 року стягнуто заборгованість не за генеральною угодою, а саме за кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року, як самостійним правочином, та саме на виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження, в якому судом першої інстанції замінено стягувача.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2018 року залишати без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 13 грудня 2018року

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.