Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/3577/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
провадження № 22-ц/778/2925/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2013 року про задоволення подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження їй виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Кавраська О.С. звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_5 як особи, яка має невиконані зобов'язання, покладенні на неї судовим рішенням.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 446/2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3261/2011 від 23.03.2012р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу у розмірі 28 093,99 гривень.

21.02.2013 року державним виконавцем Кавраською О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3261/2011 від 23.03.2012р. На виклики державного виконавця з'явитися до відділу боржником відреаговано не було. Рішення суду боржник не виконує. У зв'язку з зазначеним державний виконавець просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов'язань відповідно до судового рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2013 року подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ задоволено.

Тимчасово обмежено право громадянина України ОСОБА_3 на виїзд з території України до виконання зобов'язання, встановленого виконавчим листом № 2-3261/2011 від 23.03.2012 року, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми боргу у розмірі 28 093,99 гривень без вилучення паспортного документу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування та недоведеність всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення подання державного виконавця, порушення судом норм процесуального права в цій частині, оскільки вона не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження та жодним чином не ухилялась від виконання зобов'язань, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання.

Справа розглянута судом першої інстанції під час дії цивільно-процесуального кодексу у редакції від 18.03.2004р. Проте 15.12.2017р. набув чинності ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017р., яким до нього внесені зміни, тому в ході апеляційного розгляду слід перевіряти дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України в ред. від 18.03.2004р., а здійснювати апеляційний розгляд справи та ухвалювати судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги слід за положеннями цивільно-процесуального кодексу у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування.

Державний виконавець та апелянт ОСОБА_5 до судового засідання апеляційного суду 02 серпня 2018р. не з»явились, будучи повідомлені належним чином про це судове засідання, клопотань про відкладення розгляду справи не направили, про причини неявки апеляційний суд не сповістили, тому апеляційний розгляд проведено у відповідності до положень ст. 372 ЦПК України у їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в їх межах, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За ст. 377-1 ЦПК (у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали), суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень без виклику чи повідомлення сторін та

інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвалиухвали) та ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвалиухвали), зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції не вмотивував та не обґрунтував свої висновки в частині ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобов'язань.

Судом першої інстанції було встановлено, що на виконанні у Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 446/2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3261/2011 від 23.03.2012 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на користь ПАТ КБ „Приватбанк» суми боргу у розмірі 28 093,99 грн.

21.02.2013р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Кавраською О.С., керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вище зазначеним виконавчим документом, копія боржникові надіслана до відома, що підтверджується копією реєстру відправки рекомендованої кореспонденції. Згідно Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (а.с.8).

21.02.21013р. старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Кавраською О.С., керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про оголошення у розшук рухомого майка боржника, копію боржникові надіслано до відома.

З метою встановлення майнового стану боржника та здійснення опису належного йому рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, 01.04.2013р. старший державний виконавець з представником стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснив вихід за місцем реєстрації боржника згідно виконавчого документу: АДРЕСА_1. Проте встановити місцезнаходження боржника не виявилось можливим, за даною адресою ОСОБА_3 не мешкає, про що було складено відповідний акт.

Подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон не містить посилань на те, яким чином боржник ухиляється від виконання судового рішення про стягнення заборгованості.

Так, до подання державного виконавця було додано: копію виконавчого листа № 2-3261/2011, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 23 березня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.03.2007р. в розмірі 28 093,99 гривень (а.с.6); копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2013 року (а.с.7); копія довідки з бази даних АІС «Автомобіль» про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с.9); копію вимоги про надання Державним технічним наглядом інформації про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки (а.с.9); відповідь на запит до Державної податкової служби України з якої вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платників податків, серія та номер паспорта не відповідають інформації, яка міститься у ДРФО (а.с. 10); акти державного виконавця від 21.03.2013р. та від 01.04.2013р. про вихід державного виконавця за місцем реєстрації боржника.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_3 отримала будь-який документ з ВДВС та ухиляється від явки до державного виконавця, від надання відомостей, які мають значення для примусового стягнення, або іншим чином ухиляється від виконання обов'язків, суду надано не було.

Між тим, державний виконавець почала здійснювати виконавчі дії, зокрема, звернулась з цим поданням до суду про обмеження боржника у праві виїзду за кордон у зв'язку з ухиленням від виконання рішення суду.

Крім того, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження була винесена 21 лютого 2013 року, а з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон державний виконавець звернувся 09 квітня 2013 року, яке було погоджено з начальником Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ 26 березня 2013 року, тобто трохи більше ніж через місяць.

Жодних дій з примусового виконання постанови про стягнення грошової суми державним виконавцем на час звернення до суду зроблено не було. А наявні в матеріалах справи та вище перелічені докази, які надав державний виконавець суду першої інстанції в обґрунтування свого подання, не свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Суд не досліджував обставини, що мають значення для вирішення подання, а сама по собі наявність судового рішення та наявність за ним непогашеного боргу не може свідчити про ухилення боржника від виконання обов'язку по його сплаті.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду, доведення яких є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про задоволення подання є передчасним.

При розгляді питання про наявність підстав для тимчасового обмеження виїзду боржника за кордон, судова колегія враховує роз'яснення Верховного Суду України, викладені в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, де зазначено, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Верховний Суд України дійшов висновку, що відсутністю обставин щодо ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, які можливі лише у випадку обізнаності боржника про виконавче провадження.

В цій справі факту обізнаності боржника про виконавче провадження не встановлено, на що вказує відсутність будь-яких фактичних даних про отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження або відклику до державного виконавця, а також відсутність боржника за місцем мешкання на час виходу державного виконавця за його адресою реєстрації. Тому не можна вважати в такому разі про встановлення факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню із відмовою в задоволенні подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2013 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Каврасько Олени Сергіївни про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 03 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: