РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Глотовій П.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сімя фактично розпалася. Від шлюбу мають дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає повністю

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що у зв»язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, 27 листопада 2015 року, серії 1-ГЮ №112895, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (після заключення шлюбу прізвище ОСОБА_2) зареєстрували шлюб 25 листопада 2015 року, актовий запис № 1859.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1859 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Тхорук».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою:33000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою:33000, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя: С.П. Харечко