Справа № 303/7276/17
ряд. стат. звіту - 4
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 квітня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Довжанина В.М.

при при секретарі Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивує тим, що 08 грудня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з сарая, навісу, сарая, навісу, вбиральні, літньої кухні, споруд №1-3, колодязя, мощення, яке знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 14 в с.Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області. Ще за життя на випадок своєї смерті мати позивача склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла позивачу ОСОБА_1. Так, після смерті матері позивач фактично прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину отримати не може через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить Постанова державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1164/02-31 від 15.12.2017 року. Таким чином, оформити спадкові права на даний житловий будинок в позасудовому порядку неможливо, тому позивач і звернулася до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення позову залишає його на розсуд суду.

Представник третьої особи Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника Мукачівської райдержнотконтори, вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. Також зазначила, що інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року не має.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що батьками ОСОБА_7 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1 згідно свідоцтва про укладення шлюбу І-ФМ №263603 від 02 листопада 1972 року), ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Батько позивача - ОСОБА_8 помер 04 грудня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ №382275 від 04.12.1984 року.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_10 І-ФМ №222577 від 09 грудня 2016 року, мати позивача - ОСОБА_3 померла 08 грудня 2016 року.

Ще за життя ОСОБА_3 склала Заповіт, посвідчений 27 квітня 2016 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_11, яким на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем всього свого рухомого та нерухомого майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі всього, що їй буде належати на випадок смерті і на що за законом матиме право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, ОСОБА_1 15 грудня 2017 року звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2016 року.

Однак, Постановою №1164/02-31 від 15 грудня 20107 року державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.В.Лучки, вул.Мічуріна, буд.№14 Мукачівського району, який належав ОСОБА_3 через відсутність документів, які посвідчують право власності останньої на вказаний житловий будинок.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, розміщеного за адресою: вул.Мічуріна, буд.№14 в с.Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області інформація щодо зареєстрованого права власності відсутня.

Поряд з цим, як вбачається з Довідки № 1811 від 08 червня 2017 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради, згідно погосподарської книги за 2016-2020 рік головою домоволодіння, яке знаходиться за адресою: с.В.Лучки, вул. Мічуріна, 14 була ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті 08 грудня 2016 року.

Відповідно до Довідки №1764 від 06 червня 2017 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради, на день смерті громадянки ОСОБА_3, яка була зареєстрована та проживала в с.В.Лучки по вул. Мічуріна, 14 і померла 08 грудня 2016 року, в домогосподарстві згідно погосподарської книги за 2016-2020 рік зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, онука ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, онука ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, правнук ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7

З копії Технічного паспорту, на садибний (індивідуальний) житловий будинок №14 по вулиці Мічуріна в селі Великі Лучки Мукачівського району, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 станом на 26 червня 2017 року, вбачається, що домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А, прибудови літ. А, навіса літ. А, котельня літ. Б, господарська будівля літ.В, сарай літ. Г, навіс літ. Д, сарай літ. Е, навіс літ. Е, вбиральня літ. Ж, літня кухня літ. З. Рік побудови житлового будинку 1965. Інвентаризаційна вартість 411 035 гривень.

Правовідносини регулюються цивільним кодексом України.

Вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а приписами частини 5 цієї ж статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З приписів частини 1 та частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, але відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинний на час завершення його будівництва, відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування.

На час побудови вищевказаного житлового будинку (1965 року побудови, як вбачається з Технічного паспорту) питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

За Указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Крім того, відповідно до пункту 43 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані 2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом селищної ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Таким чином, оскільки позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак, свідоцтво про право на спадщину отримати не може, про що свідчить постанова державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1164/02-31 від 15.12.2017 року, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268, 1275, 1296 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, прибудови, навісу, котельні, господарських будівель, сарая, навісу, вбиральні, літньої кухні, споруд №1-3, колодязя та мощення, яке знаходиться за адресою: вулиця Мічуріна, будинок №14 в селі Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий В.М. Довжанин