Номер справи 220/1969/18
Номер провадження № 2/220/720/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку № 73 по вул.. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння № 73 по вул. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області. Крім нього, в будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2 Проте, з 2014 року відповідач в зазначеному житловому будинку не проживає. Тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою від 19.09.2018 р. провадження по справі відкрито, справа призначена в підготовче судове засідання на 16.10.2018 р.

Ухвалою суду від 16.10.2018 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 09.11.2018 р.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності в звязку з неможливістю прибути до суду за станом здоровя. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи оповіщеною про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв від неї до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 13.11.1996 р., позивач ОСОБА_4 є власником домоволодіння № 73 по вул.. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області(а.с. 6).

Згідно довідки виконкому Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 388 від 15.08.2018 року, у житловому будинку № 73 по вул.. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької областізареєстровані позивач ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5, а також онука ОСОБА_2, яка не проживає за місцем реєстрації (а.с. 9).

Згідно акту обстеження житлового будинку № 73 по вул.. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області від 17.08.2018 р., складеного комісією у складі депутата Зеленопільської сільської ради ОСОБА_6, секретаря ради ОСОБА_7, спеціаліста ОСОБА_8 та сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, встановлено, що в будинку фактично мешкають ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації з 2014 року (а.с. 8).

Згідно листа Зеленопільської сільської ради від 11.09.2018 р. ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації (а.с. 15).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Судом встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у житловому будинку № 73 по вул.. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької областіз 2014 року. Доказів іншого суду не надано.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А тому позивач, як власник житла, має право вимагати визнання зареєстрованих в ньому осіб такими, що втратили право на користування житлом. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВК 412857, такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком № 73 по вул.. Центральній у с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина