Дата документу 13.04.2018 Справа № 554/7349/17
Провадження № 2/554/855/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі: головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі: Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

представники позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області: ОСОБА_5,

представник відповідача Державної казначейської служби України: ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, в якому просить стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 55000000 гривень. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона з 09.09.1999 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 року по 30.06.2016 року проходила службу в Національній поліції України, але на даний час є інвалідом 2-ї групи, згідно посвідчення серії ВІ 000486 від 22.07.2016 року.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 24.06.2016 року №184 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції відповідно до п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до довідки Міністерства охорони здоровя України серії АГ №0005093 від 07.07.2016 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, позивачу визначено медико-соціальною експертною комісією ступінь втрати працездатності 70% та встановлено 2-у групу інвалідності.

15.07.2016 року ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області було подано необхідний пакет документів щодо виплати грошової допомоги, у звязку з встановленням 2-ї групи інвалідності.

29.08.2016 року позивачем було направлено відповідне звернення особисто начальнику ГУНП в Полтавській області полковнику поліції ОСОБА_7 з проханням розгляду звернення щодо виплати грошової допомоги, згідно постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) , інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», вжиття заходів реагування та надання копії супровідних щодо направлення матеріалів на виплату до МВС України, згідно з вимогами постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 та розгляду звернення і надання відповіді у строк до 02.09.2016 року. Лише 09.09.2016 року ГУНП в Полтавській області надало відповідь за підписом заступника начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 З відповіддю позивач не згодна, адже не забезпечено поновлення її порушених прав щодо виплати грошової допомоги та направлення висновку (матеріалів) до МВС України.

Протиправна бездіяльність відповідача встановлена постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 12.01.2017 року, якою визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо ненаправлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з п.8 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого Постановою КМУ №850 від 21.10.2015 року. Зобовязано ГУНП в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатнимх осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого Постановою КМУ №850 від 21.10.2015 року.

Крім того, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року встановлено, що у ГУНП в Полтавській області були відсутні повноваження повертати без розгляду документи позивача або приймати рішення по суті вимог рапорту ОСОБА_1 від 19.07.2016 року.

Також, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області, що виразилася у наданні 09.09.2016 року відповіді за №29/Б-129, Б-135, Б-140, Б-141, Б-133, БЕ-755/Кц, БЕ-756/Кц за результатами звернення ОСОБА_1 від 29.08.2016 року не за підписом керівника ГУНП в Полтавській області та без розяснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Наявність моральної шкоди ОСОБА_1 обгрунтовує душевними стражданнями: що вона пережила у звязку з порушенням кримінального провадження № від 23.11.2016 року з ініціативи заступника начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 та безпосереднім втручанням у її особисте життя, хоча вказане провадження в подальшому було закрите; які виражені в суттєвому погіршенні стану здоровя та проходженням лікувань та обстежень; у звязку з направленням ряду звернень (близько 2000 звернень) до різних інстанцій та органів з метою відновлення її порушених прав та інтересів, безпосередньо ГУНП в Полтавській області щодо ініціювання проведення виплати одноразової грошової допомоги, надання відповідей за підписом начальника ГУНП в Полтавській області, як того вимагає п.3 ст.15 Закону України «Про звернення громадян»; у звязку з відстоюванням своїх порушених прав та інтересів у судових засіданнях різних інстанцій; внаслідок протиправних дій начальника ОСОБА_9 в Полтавській області ОСОБА_10 та головного спеціаліста ОСОБА_9 в Полтавській області ОСОБА_11, що підтверджується листом Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 09.06.2017 року; внаслідок протиправних дій заступника начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 - взагалі наявний відкритий конфлікт інтересів та допущення корупційних ризиків; повязаними з неможливістю належного лікування її захворювань через відсутність коштів, що зумовлено невиплатою одноразової грошової допомоги.

Крім того, позивача повідомили листами, що направлені до МВС України документи були повернуті ДФОП МВС України, та було вказано, що призначення та виплату одноразової грошової допомоги повинно здійснювати ГУНП в Полтавській області у порядку, встановленому законодавством до поліцейських, визначеному Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 року, яким затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Моральну шкоду позивач оцінила в 55000000 гривень.

Ухвалою суду від 11.01.2018 року зазначену цивільну справу було прийнято до свого провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справуу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданніпредставник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав, просив задовольнити повністю. Пояснив, що рішеннями судів визнано бездіяльність ГУНП в Полтавській області. На даний час одноразова грошова допомога ГУНП в Полтавській області позивачу виплачена.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначив, що висновку лікарів немає, проте позивач є інвіалідом 2-ї групи, їй заборонені нервові перевантаження, а тому є причинний зв'язок захворювань зі спричиненою моральною шкодою.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його безпідставним; відповідач надав до суду відзив. Вказав, що позивач отримала одноразову допомогу за іншою підставою, а не на підставі тих обставин, яким надавалася юридична оцінка в судах. З приводу бездіяльності при наданні відповіді, то постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року встановлені лише формальні порушення. Факт відкриття кримінального провадження не порушує прав та інтересів ОСОБА_1, бо існує обовязок звернення для перевірки фактів та обовязок внесення відомостей до ЄРДР. Відсутні правові підстави, причинний зв'язок, оскільки всі захворювання позивача не повязані з бездіяльністю. Розмір відшкодування необґрунтований, неадекватний.

Представник відповідача Державної казначейської служби України - ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала, що кримінальне провадження не є доказом моральної шкоди, бо зобовязані були відкрити провадження; відсутній причинно-наслідковий зв'язок між зверненнями до лікарів і бездіяльністю. Зазначила, що позивачу слід було звернутися до суду в порядку ст.1172 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України моральна шкода, спричинена під час виконання службових обовязків, оскільки факт виплати грошової допомоги випливає з трудових відносин, в період коли вона працювала.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали та обставини даної справи, перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.09.1999 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 року по 30.06.2016 року проходила службу в Національній поліції України, але на даний час є інвалідом 2-ї групи, згідно посвідчення серії ВІ 000486 від 22.07.2016 року (а.с.13).

Наказом ГУНП в Полтавській області від 24.06.2016 року №184 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції відповідно до п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до довідки Міністерства охорони здоровя України серії АГ №0005093 від 07.07.2016 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, позивачу визначено медико-соціальною експертною комісією ступінь втрати працездатності 70% та встановлено 2-гу групу інвалідності (а.с.14).

Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 12.01.2017 року визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо ненаправлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з п.8 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого Постановою КМУ №850 від 21.10.2015 року. Зобовязано ГУНП в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатнимх осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого Постановою КМУ №850 від 21.10.2015 року ОСОБА_3 рішення набрало законної сили (а.с.22-24; а.с.16-18 ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області, що виразилася у наданні 09.09.2016 року відповіді за №29/Б-129, Б-135, Б-140, Б-141, Б-133, БЕ-755/Кц, БЕ-756/Кц за результатами звернення ОСОБА_1 від 29.08.2016 року не за підписом керівника ГУНП в Полтавській області та без розяснення порядку оскарження прийнятого рішення (а.с.25-27).

Згідно висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 30.01.2018 року, ОСОБА_1 призначено та виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 528600 гривень (а.с.230).

В силу положень ст.1172 ЦК України обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків, покладається на юридичну або фізичну особу, з якою даний працівник перебуває у трудових відносинах на час завдання шкоди, у разі доведеності обставин, що є підставою для покладення відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Відповідно до розяснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди", під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Закон покладає обовязок доказування на сторони у справі.

Дії, рішення або бездіяльність посадових осіб уважається правомірними, поки не встановлено протилежного у визначеному чинним законодавством порядку.

Дії, рішення чи бездіяльність органів державної влади можуть бути оскаржені та визнані неправомірними в судовому порядку.

Матеріали цивільної справи містять судові рішення, якими визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області, що виразилася у наданні 09.09.2016 року відповіді за №29/Б-129, Б-135, Б-140, Б-141, Б-133, БЕ-755/Кц, БЕ-756/Кц за результатами звернення ОСОБА_1 від 29.08.2016 року не за підписом керівника ГУНП в Полтавській області та без розяснення порядку оскарження прийнятого рішення та щодо ненаправлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

При вирішенні даного спору суд враховує, що бездіяльність ГУНП в Полтавській області встановлена вищевказаними судовими рішеннями. Тобто, факт незаконної бездіяльності державного органу підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що судовими рішеннями встановлено факт порушення прав позивача при оформленні виплати одноразової грошової допомоги, у звязку з встановленням 2-ї групи інвалідності, а саме: у наданні 09.09.2016 року відповіді за №29/Б-129, Б-135, Б-140, Б-141, Б-133, БЕ-755/Кц, БЕ-756/Кц за результатами звернення ОСОБА_1 від 29.08.2016 року не за підписом керівника ГУНП в Полтавській області та без розяснення порядку оскарження прийнятого рішення та щодо ненаправлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, а також встановлена при цьому протиправність бездіяльності відповідача, суд приходить до висновку про заподіяння позивачеві моральної шкоди.

Наявність моральної шкоди позивач мотивувала тим, що неправомірна бездіяльність відповідача призвела до того, що вона була змушена захищати своє порушене право у судовому порядку; усі ці обставини призвели до виникнення у неї душевних хвилювань та переживань.

Беручи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що порушення законних прав позивача, яке полягало у протиправній бездіяльності відповідача, призвело до моральних страждань ОСОБА_1

Позивач просить стягнути на її користь 55000000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Однак, виходячи із засад розумності та справедливості, оцінюючи доводи позивача щодо обґрунтованості спричинення моральних страждань останній, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 55000000 гривень такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача ГУНП в Полтавській області на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З приводу вимог позивача про відшкодування шкоди державою, суд зазначає, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем ГУ НП в Полтавській області та спричинена їй моральна шкода саме протиправною бездіяльністю працівників ГУНП в Полтавській області, що виключає застосування до даних правовідносин положень ст.ст.1173,1174 ЦК України і, як наслідок, відшкодування завданої шкоди за рахунок держави.

Суд вважає за необхідне застосувати належну правову норму для захисту порушених прав позивача, виходячи з фактичних обставин справи та дійсних правовідносин сторін, незважаючи на помилкове зазначення нею інших правових підстав в позовній заяві.

Саме тому, суд вважає, що позовні вимоги до співвідповідача Державної казначейської служби України не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на те, що моральна шкода їй спричинена: порушенням кримінального провадження № від 23.11.2016 року; суттєвим погіршенням стану здоровя, проходженням лікувань та обстежень; у звязку з направленням ряду звернень (близько 2000 звернень) до різних інстанцій та органів з метою відновлення порушених прав та інтересів; внаслідок протиправних дій начальника ОСОБА_9 в Полтавській області ОСОБА_10 та головного спеціаліста ОСОБА_9 в Полтавській області ОСОБА_11; внаслідок протиправних дій заступника начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8, який допустив корупційні ризики; неможливістю належного лікування її захворювань через відсутність коштів, суд вважає юридично неспроможними. Зазначені обставини не свідчать про протиправність дій чи бездіяльності відповідача, про наявність його вини та завдання цим шкоди; ці дії або бездіяльність у визначеному законом порядку неправомірними не визнавались, і позивач не надала доказів, що ці дії відповідача є протиправними та завдали їй моральну шкоду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ГУНП в Полтавській області на користь позивача 3000 гривень. В задоволенні інших вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача ГУ НП в Полтавській області слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.15,23 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, проживаючої за адресою: 36000 м.Полтава, просп.Вавілова,1/15,кв.154, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, до ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: 36014 м.Полтава, вул.Пушкіна,83, , Державної казначейської служби України, місцезнаходження: 01601 м.Київ, вул.Бастіонна,6, , про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: 36014 м.Полтава, вул.Пушкіна,83, , на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: 36000 м.Полтава, просп.Вавілова,1/15,кв.154, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.

В задоволенні інших вимог позивачу ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: 36014 м.Полтава, вул.Пушкіна,83, , на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова