Ухвала

02 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 202/37649/13-ц

провадження № 61-43737ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») та просило стягнути заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2006 року № MKGWSE00000245 з ОСОБА_1 - у розмірі 131 603,00 грн, а з ОСОБА_1 і ПАТ «Акцент-Банк» солідарно - 10 000,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року стягнуто заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2006 року № MKGWSE00000245: з ОСОБА_1 - у розмірі 131 603,00 грн, а з ОСОБА_1 і ПАТ «Акцент-Банк» солідарно - 10 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року скасовано за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості закрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, провадження в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року у частині закриття провадження щодо позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості скасовано, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції, в решті ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Хустського районного суду Закарпатської області.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості залишено без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року.

ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року в апеляційному порядку з підстав, що суд, залишаючи позов без розгляду, не вирішив питання про судові витрати, в іншій частині ухвала про залишення позову без розгляду не оскаржувалась.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року справу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення клопотань відповідача щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року у задоволенні заяви про постановлення додаткової ухвали щодо розподілу судових витрат відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалуХустського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року в частині не вирішення питання щодо розподілу судових витрат залишено без задоволення, а оскаржену ухвалу залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року задоволено частково, оскаржену ухвалу скасовано, компенсовано ОСОБА_1 здійснені нею судові витрати, пов'язані з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій відповідача, стягнуто на її користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок відшкодування судових витрат 114 610,16 грн, з яких 253,60 грн - компенсація витрат із оплати судового збору, 114 356,56 грн - компенсація витрат сторони та її представника, що пов'язані з явкою до суду.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 030,92 грн у рахунок компенсації витрат сторони та її представника, що пов'язані з явкою до суду, у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року та залишити в силі ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суд апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; а також ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв