АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1240/2018 Головуючий в 1-й інстанції - Батрин О.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, в якому просила:

- зобов'язати відповідача спростувати поширену ним інформацію в Інтернет мережах і вибачитися перед нею за публічне приниження честі та гідності;

- видалити всю інформацію, де використовується ім'я, фото та відео зображення позивача та факти її особистого життя, що подані без її згоди на сайтах;

- стягнути з відповідача на її користь 90 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що відповідач неодноразово в Інтернет-мережі на своєму сайті http://www.mag-ingwar.comта сайті Інтернет-видання http://vesti-ukr.com/, своїх соціальних сторінках (контакт, фейсбук, однокласники, твітер, ютуб), Інтернет-блогах поширив неправдиву та образливу інформацію про позивача, порушуючи її право честі та гідності. Зазначає, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_1 та від шлюбу мають спільну дитину, дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона займається підприємницькою діяльністю та є публічною, відомою в Україні особою, а поширення відповідачем недостовірної та негативної інформації з використанням ненормативної лексики та висвітлення подій особистого життя, використання відповідачем її фото та відео зображень без її згоди, що порушує її честь, гідність, ділову репутацію.

Під час розгляду справи судом першої інсатнції позивач уточнила позовні вимоги, просила:

1. Зобов'язати відповідача спростувати поширену ним інформацію в Інтернет мережах і вибачитися перед нею за публічне приниження честі та гідності на сайтах:

- Інтернет-сайт mag-ingwar.com. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сайту - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_2. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1;

- Публічна група в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_3. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник групи - ОСОБА_1;

- Публічна група в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_4. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник групи - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Фейсбук»

ІНФОРМАЦІЯ_8. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1;

- Публічна група в мережі «Фейсбук» ІНФОРМАЦІЯ_5 . Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник групи - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_6. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Твітер» ІНФОРМАЦІЯ_7. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1.

2. Видалити всю інформацію, де використовується ім'я, фото та відеозображення позивача та факти їх особистого життя, що подані без згоди позивача на вказаних сайтах.

Стягнути з відповідача на її користь 90 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року позов задоволено. Вирішено визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію поширену ОСОБА_1 на сайтах:

- Інтернет-сайт mag-ingwar.com. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сайту - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_2. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1;

- Публічна група в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_3. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник групи - ОСОБА_1;

- Публічна група в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_4. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник групи - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Фейсбук»

ІНФОРМАЦІЯ_8. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1;

- Публічна група в мережі «Фейсбук» ІНФОРМАЦІЯ_5 . Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник групи - ОСОБА_1;

Соціальна сторінка в мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_6.Автор матеріалу -ОСОБА_1,власник сторінки - ОСОБА_1;

- Соціальна сторінка в мережі «Твітер» ІНФОРМАЦІЯ_7. Автор матеріалу - ОСОБА_1, власник сторінки - ОСОБА_1 в частині,що стосується ОСОБА_2.

- Зобов'язати ОСОБА_1 видалити всю інформацію,де використовується ім'я, фото та відеозображення ОСОБА_2 та факти її особистого життя з ОСОБА_1,що подані без її згоди на вказаних соціальних сторінках і стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про від мову в задоволенні позову. Зазначає, що суд не міг дослідити обставини розміщення на вказаних ресурсах будь-якої інформації, в зв'язку з чим рішення ухвалено на припущеннях. При цьому не звернуто увагу на рішення РНБО України «Про застосування персональних спеціальних економічних та обмежувальних заходів(санкцій), яке введено в дію Указом президента України від 28.04.2017 року, в якому в пункті 11 міститься заборона Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервірів «Mail.ru» (www.mail.ru) та соціально-орієтованх ресурсів «Вконтакте» (www.vk.com) та «Одноклассники» ( www.ok.ru) строком на три роки. Він категорично заперечує з приводу того, що на вказаних ресурсах ним розміщувалась будь-яка інформація, яка б тією чи іншою мірою торкалась честі гідності або ділової репутації позивача чи носила недостовірний характер. Зазначає, що судом порушено вимоги ст.ст. 58,59 ЦПК України в редакції 2004 року, оскільки достеменно неможливо встановити, кому саме належать представлені сторінки в соціальних мережах, ким вони створювалися та який мали зміст. В рішенні не конкретизовано, яка саме інформація торкається честі та гідності позивача, суд не надав тлумачення характеру поширення інформації і яким чином було кваліфіковано цю інформацію недостовірною. Невідповідність суду фактичним обставинам справи стали наслідком порушення судом ст. 277 ЦК України. Невірно оцінено правовий статус позивача як публічної особи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України в редакції 2004 року , законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення відповідача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вважає , що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 просила суд зобов'язати відповідача спростувати поширену ним інформацію в Інтернет мережах на сайтах: Інтернет-сайт mag-ingwar.com.; соціальна сторінка в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_2.; публічна група в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_3; Публічна група в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_4;

соціальна сторінка в мережі «Фейсбук»; ІНФОРМАЦІЯ_8.;

публічна група в мережі «Фейсбук» ІНФОРМАЦІЯ_5; соціальна сторінка в мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_6;соціальна сторінка в мережі «Твітер» ІНФОРМАЦІЯ_7.

При цьому ОСОБА_2 стверджувала, що автором матеріалу,який вона просить спростувати та власником сайту є саме відповідач ОСОБА_1.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно із п.18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Тобто, саме на позивача покладено обов'язок доведення факту поширення відповідачем інформації, про яку йдеться в позовній заяві.

Відповідач категорично заперечує з приводу того, що на вказаних ресурсах ним розміщувалась будь-яка інформація, яка б тією чи іншою мірою торкалась честі гідності або ділової репутації позивача чи носила недостовірний характер, пояснюючи, що у соціальних мережах може зареєструватися будь-яка особа та під будь-яким іменем, а тому створити та підтримувати сторінку від його імені, у тому числі шляхом розміщення інформації та фотознімків, могла будь-яка особа.

Відповідно до п.12 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Доменне ім'я facebook.com є приватним доменним іменем другого рівня в домені соm, який є загальним доменом верхнього рівня. Доменне ім'я facebook.com не відносяться до українського сегменту Інтернет.

Адреса facebook не належать до адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, адміністрування цих доменних імен в Україні не здійснюється.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на час розгляду справи, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на час розгляду справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на час розгляду справи визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Пред»явивши даний позов та зазначаючи про те, що власником Інтернет-сайту mag-ingwar.com.; соціальної сторінки в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_2.; публічної групи в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_3; публічної групи в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_4; соціальної сторінки в мережі «Фейсбук»; ІНФОРМАЦІЯ_8.; публічної групи в мережі «Фейсбук» ІНФОРМАЦІЯ_5; соціальної сторінки в мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_6;соціальної сторінки в мережі «Твітер» ІНФОРМАЦІЯ_7 є відповідач, ОСОБА_2 доказів зазначеному не надала.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи було направлено до реєстратора доменних імен ТОВ «Інтернерт Інвест» та ТОВ «Хостмайстер» запити про надання інформації щодо власників веб-сайтів:http://mag-ingwar.com. http://vesti-ukr.com.

Листом від 24.03.2017 року за № 35/03 ТОВ «Хостмайстер» повідомило, що вказане товариство є адміністратором домену верхнього рівня - UA , а доменне ім»я vesti-ukr.com є доменним ім»ям другого рівня в публічному домені СОМ. При цьому вказано, що доменного імені mag-ingwar.com. та http://vesti-ukr.com не існує.

Листом від 23.03.2017 року за № 507 ТОВ «Інтернерт Інвест» повідомило, що не надає послуги з реєстрації доменних імен і не розміщує одноіменні веб-сайти на своїх технічних майданчиках.

Згідно із ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на час розгляду справи, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши дану справу та задовольнивши вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що доказів належності Інтернет-сайту mag-ingwar.com.; соціальної сторінки в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_2.; публічної групи в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_3; публічної групи в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_4; соціальної сторінки в мережі «Фейсбук»; ІНФОРМАЦІЯ_8.; публічної групи в мережі «Фейсбук» ІНФОРМАЦІЯ_5; соціальної сторінки в мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_6;соціальної сторінки в мережі «Твітер» ІНФОРМАЦІЯ_7 саме відповідачу, матеріали справи не містять, як не містять доказів і того, що автором вказаної інформації є відповідач, внаслідок чого рішення суду неможна визнати законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами апеляційної скарги відповідача про недоведеність факту поширення саме відповідачем вказаної вище інформації щодо позивача через зазначені соціальні мережів мережі Інтернет, внаслідок чого відсутні правові підстави до задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Крім того, зобов'язавши відповідача видалити інформацію на сайтах в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_2.; публічної групи в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_3; публічної групи в мережі «Контакт» ІНФОРМАЦІЯ_4, «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_6, суд першої інстанції не звернув увагу і на те, що рішенням РНБО України «Про застосування персональних спеціальних економічних та обмежувальних заходів(санкцій), яке введено в дію Указом президента України від 28.04.2017 року, заборонено Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервірів «Mail.ru» (www.mail.ru) та соціально-орієнтованих ресурсів «Вконтакте» (www.vk.com) та «Одноклассники» ( www.ok.ru) строком на три роки.

На підставі викладеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - Судді -