Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3563/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_5, який помер 31.03.2014 року. Після смерті батька позивача залишилося спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12. Позивач звернувся із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріус відмовив у видачі такого у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Позивач в підготовче засідання не з'явився, його представником подано до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач в підготовче засідання не з'явилася. Від неї до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності та про те, що вона не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа без самостійних вимог в підготовче засідання не з'явилася, продала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

31.03.2014 року в м.Виноградів Закарпатської області помер батько позивача ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №167292 від 01.04.2014 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0467 га в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12 Закарпатської області.

Спадкодавець ОСОБА_5 заповіт не залишив.

Відповідно до приписів ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги до майна померлого крім позивача є його дружина ОСОБА_3

За прийняттям спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4

17.10.2018 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0467 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будвілель і споруд, яка розташована в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12.

З питання спадкування житлового будинку в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12 приватним нотаріусом позивачу надано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вказане підтверджується листом нотаріуса №547/02-14 від 31.10.2018 року.

Віднайти по смерті спадкодавця документовані матеріали, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю не вдалося. В архівних матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12 наявна тільки копія свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок на ім'я померлого ОСОБА_5, що видане 24.11.1998 року на підставі рішення Виноградівської міської ради №472 від 19.11.1998 року.

На момент смерті спадкодавця позивач проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані обставини підтверджуються довідками виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 12.08.2014 року №2033 та №2034.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» №806 від 05.10.2018 року та технічного паспорта на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12 Закарпатської області, спірний будинок будівництвом завершений та на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданного Виноградівською міською радою від 24.11.1998 року зареєстрований за ОСОБА_5

На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним права власності на вище вказаний житловий будинок.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті батька ОСОБА_5 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОК НОМЕР_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м.Виноградів по вул.Белгородська, 12 Закарпатської області, із загальною корисною площею 155,2 м.кв, в тому числі житловою 70,3 м.кв., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 31.03.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_6