Справа № 306/29/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 жовтня 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Свалявського районного суду від 17 липня 2018 року (головуючий суддя Тхір О.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації фізичної особи, спростування недостовірної інформації, зобовязання принести вибачення, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 - Полянський сільський голова Полянської обєднаної територіальної громади Свалявського району Закарпатської області - звернувся до суду з даним. Зазначав, що в друкованому засобі масової інформації - Закарпатській щотижневій правозахисній газеті «Правозахист» № 7 (529) від 30.09.2017 головним редактором видання ОСОБА_3 (відповідачем) на першій шпальті випуску газети в «Колонці редактора» під назвою «Звернення до громадян» розміщено про позивача негативну, недостовірну, ганебну інформацію, яка містить такі висловлювання:

- «…завдяки неадекватному голові Полянської ОТГ ОСОБА_1І.» (у другому абзаці звернення);

- «…втягує Вас не тільки у свої афери, а також у протиправні дії..» (у другому абзаці звернення);

-«голова-неадекват..» (у третьому абзаці звернення);

-«злодія ОСОБА_1, який дорвався до бюджетного корита й дерибанить наші Полянські землі, які він видурював у нас різними шляхами, продавав і тепер продає за чималі гроші.» (у шостому абзаці звернення);

- «…до водогону, бо він належить йому» (у девятому абзаці);

- «в бажанні цієї особи приватизувати водогін і на свій власний розсуд продавати воду?!» (одинадцятий абзац);

- «перестаньте принижуватись перед маразматичними примхами та сумнівними оборудками, а реально рейдерством, в яке Вас втягує це створіння, яке обкрадає вас багато років!» (у пятнадцятому абзаці).

Крім того, зазначав, що на першій сторінці цього ж номеру зазначеного видання у статті під назвою «Полянський заповідник корупції, або дерибан від Драгобецького», за авторством ОСОБА_3, головного редактора цього видання, опубліковано негативну, недостовірну, ганебну інформацію про позивача наступного змісту:

- у назві статті «дерибан від Драгобецького»;

- у преамбулі: «…про кримінальні пригоди, ОЗУ (організованого злочинного угрупування) під головуванням ОСОБА_1, нинішнього голови Полянської ОТГ Свалявського району.»;

- «По його діях та діях його підлеглих на сьогодні відкрито вже майже двадцять кримінальних проваджень.»;

- У першому абзаці самої статті: «Головою Полянської ОТГ ОСОБА_1 здійснено привласнення бюджетних коштів при проведенні капітального ремонту вулиці Гірської в с. Поляна. Про це свідчать наступні докази:…».

Позивач вказував, що такі негативні висловлювання щодо нього є фактичними твердженнями, які потребують доведення, мають базуватись на відповідних юридичних фактах та доказах. У звязку з цим поширена в газеті інформація головним редактором ОСОБА_3 не відповідає дійсності, є недостовірною, образливою, ганебною, та принижує його честь і гідність, наносить суттєву шкоду його діловій репутації як Полянського сільського голови, і повинна бути спростована відповідачем у газеті.

Також позивач зазначав, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 50 000,00 гривень. Зазначає, що така шкода полягає у душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок приниження честі та гідності поширенням недостовірної інформації.

Посилаючись на дані обставини, просив суд постановити рішення, яким:

- визнати недостовірною і такою що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1, Полянського сільського голови, зазначену вище інформацію, опубліковану у друкованому засобі масової інформації Закарпатській щотижневій правозахисній газеті «Правозихист» у № 7 (529) від 30.09.2017 і поширену головним редактором Закарпатської щотижневої правозахисної газети «Правозихист» ОСОБА_3 - відповідну інформацію на першій сторінці у «Колонці редактора» під назвою «Звернення до громади», та відповідну інформацію на першій сторінці цього ж номеру газети у статті під назвою «Полянський заповідник корупції, або дерибан від Драгобецького».

- зобовязати ОСОБА_3, головного редактора Закарпатської щотижневої газети «Правозахист», спростувати означену недостовірну інформацію шляхом:

розміщення протягом десяти календарних днів з дати набуття рішенням суду законної сили у газеті «Закарпатська щотижнева правозахисна газета «Правозахист» на першій шпальті з правої сторони зверху тим же шрифтом, яким була надрукована недостовірна інформація, під заголовком «Спростування недостовірної інформації» наступний текст спростування (заголовок жирним шрифтом): «Спростування недостовірної інформації» «Я, головний редактор ОСОБА_3, спростовую недостовірну інформацію про Полянського сільського голову ОСОБА_1, поширену у випуску газети № 7 (529) від 30.09.2017 на першій шпальті у «колонці редактора» під заголовком «Звернення до громади» та у статті під заголовком «Полянський заповідник корупції, або дерибан від Драгобецького», та опублікування у той же самий строк разом із вказаним спростуванням резолютивної частини рішення суду уданій справі.

- зобовязати ОСОБА_3, головного редактора Закарпатської щотижневої газети «Правозахист», протягом десяти календарних днів з дати набуття рішенням суду у даній справі законної сили принести вибачення Полянському сільському голові ОСОБА_1 шляхом опублікування у газеті «Закарпатська щотижнева правозахисна газета «Правозахист» на першій шпальті вибачення наступного змісту: «Я, головний редактор ОСОБА_3, приношу свої вибачення Полянському сільському голові ОСОБА_1 за поширення щодо нього недостовірної і такої, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію інформації у випуску газети № 7 (529) від 30 вересня 2017 року на першій шпальті у «колонці редактора» під заголовком «Звернення до громади» та у статті під назвою «Полянський заповідник корупції, або дерибан від Драгобецького».

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Свалявського районного суду від 17 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поширена інформація є фактичним твердженням, а не є оціночним судженням.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того що критика публічної особи, яким є позивач голова обєднаної територіальної громади - навіть і перебільшена, не є розповсюдженням недостовірної інформації; публікації не містять фактів у розумінні та наведеному визначенні Закону України «Про інформацію», а є по своєму змістовому навантаженню оціночними судженнями і не містять фактичних тверджень, що виключають, за своєю природою, доведення правдивості даної інформації.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Стаття 32 Конституції України гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї, а також право на відшкодування, зокрема, моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації. За змістом статей 270, 277, 280, 297 ЦК України, особа має право на повагу до гідності та честі, що є її немайновими правами; фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі; якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано, зокрема, моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, а, відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, в тому числі, у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб'єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

При цьому слід розрізняти факти та оціночні судження, за висловлювання яких ніхто не може бути притягнутий до відповідальності (ст. 30 Закону України «Про інформацію»). Оціночними судженнями визначено висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Виходячи з положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України позивач у справах про спростування недостовірної інформації повинен довести факт поширення інформації відповідачем, що така інформація є недостовірною, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідачі повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти позову, зокрема характеру такої інформації, докази її достовірності.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є публічною особою обіймає посаду голови Полянської обєднаної територіальної громади, відповідач є головним редактором щотижневого видання «Закарпатська щотижнева правозахисна газета «Правозахист», та є депутатом Полянської обєднаної територіальної громади.

У виданні громадський правозахисний щотижневик 7 (529) «Закарпатська щотижнева газета «Правозихист» спецвипуск 30 вересня 2017 року на першій сторінці наявні дві публікації щодо яких виник спір: справа у «колонці автора» розміщено «Звернення до громади», зліва - «Полянський заповідник корупції, або дерибан від Драгобецького» та продовження даної публікації - зліва на стор. 2.

Зі змісту публікацій вбачається, що публікація «Звернення до громади» є відповіддю відповідача на події, які відбувались під час 13 сесії Полянської ОТГ 15 вересня 2017 року. В публікації «Полянський заповідник корупції, або дерибан від Драгобецького» висловлене власне бачення автора подій, які відбуваються безпосередньо при використанні бюджетних коштів, виконанні відповідних робіт за бюджетні кошти при здійсненні діяльності позивачем на посаді голови ОТГ.

Суд першої інстанції правомірно вважав, що в цих публікаціях наявні мовні конструкції та звороти, які в своїй сукупності не є фактичними твердженнями, а є оціночними судженнями, та висловлені відповідачем у такій формі, оскільки таким чином автор доносить до громадськості свою оцінку діяльності голови ОТГ.

Також судом встановлено, що автор головний редактор газети, досліджує питання діяльності посадових осіб Полянської ОТГ, збирає відповідну інформацію від правоохоронних органів, та контролює хід розслідувань, що стосуються питань діяльності посадових осіб.

Так, у матеріалах справи містяться: відповідь від 14.08.2017 заступника начальника Головного слідчого управління Національної поліції України дана депутатові Полянської ОТГ ОСОБА_3 «про розгляд листа, адресованого народному депутатові України ОСОБА_5І.» (а.с.36-37); відповідь прокуратури Закарпатської області від 07.08.2017, надана голові ГО «Самооборона Закарпаття «Сольва» ОСОБА_3 «щодо стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях та з інших питань» (а.с. 38-39), відповідь ОСОБА_3, від прокуратури Закарпатської області від 24.07.2017 «щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактами вчинення кримінальних правопорушень окремими службовими особами Полянської сільської ради» (а.с. 40-41), відповідь Мукачівської місцевої прокуратури від 20.07.2017 ОСОБА_3 «щодо стану досудового розслідування кримінальних проваджень та інших питань» (а.с.42-43); відповідь ОСОБА_3 від ГУНП в Закарпатській області від 10.05.2017 «щодо належного проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях» (а.с.44-45); відповідь ОСОБА_3 від фінансового управління Свалявської РДА від 06.04.2017 «щодо використання коштів бюджету розвитку по Полянській сільській раді Свалявського району за період 2013-2016 р.р.» з відповідними додатками (а.с.46-49).

З цих відповідей вбачається, що Свалявським відділенням поліції Мукачівського відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, слідчим відділом прокуратури слідчого управління прокуратури області проводяться досудові розслідування по ряду кримінальних проваджень за фактами щодо незаконних дій службових осіб Полянської обєднаної територіальної громади, в тому числі, і голови Полянської сільської ради.

Такі письмові докази свідчать про те, що автор статей ОСОБА_3 цікавиться питаннями діяльності посадових осіб Полянської ОТГ, веде систематизований збір відповідної інформації, та робить свої висновки, які висвітлює і в пресі, зокрема, в щотижневику, головним редактором якого він є.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» від 8 липня 1986 року (справа 12/1984/84/131) (п. 46) зазначено про необхідність розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Ссвобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Ці принципи мають особливе значення, коли йдеться про пресу. Хоча преса не повинна переступати меж, встановлених, inter alia, для «захисту репутації інших осіб», на ній лежить обов'язок повідомляти інформацію та ідеї на політичні теми так само, як і в інших сферах, які становлять громадський інтерес. І не лише засоби масової інформації мають завдання повідомляти таку інформацію та ідеї, а й громадськість має право отримувати їх.

Суд першої інстанції правомірно вважав, що такі публікації відповідача це власне, і є оцінкою відповідачем відомостей, здобутих ним з численних інформаційних джерел, та він надав таку свою оцінку діяльності посадової особи голови ОТГ у випуску щотижневика, таким чином довів свої оцінки до громадськості, та висловив саме, критику публічної особи, яка виражається у відповідних мовних конструкціях, і, певною мірою, є гострою та жорсткою, в деякій мірі перебільшеною. Адже, встановлено, що такі висловлення, як, зокрема: «голова-неадекват», «сумнівними оборудками та маразматичними примхами», «злодія», «дерибан», «у свої афери», «а фактично рейдерством», «про кримінальні пригоди, ОЗУ (організоване злочинне угрупування) .....» та інші по тексту, - не містять жодного фактичного твердження і не можуть бути спростовані ніякими фактичними даними, а такі мовні конструкції не містять в собі ні спеціальної медичної термінології, які б вказували на відповідне захворювання, ні юридичних термінів, які вживаються в такому буквальному значенні у Кримінальному Кодексі України, на позначення відповідних злочинів та діянь, які є кримінально караними.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, що висловлювання в публікаціях головного редактора ОСОБА_3 на сторінках громадського правозахисного щотижневика 7 (529) «Закарпатська щотижнева газета «Правозихист» спецвипуск 30 вересня 2017 року, під назвою «Звернення до громади» та «Полянський розсадник корупції, або дерибан від Драгобецького» відносно голови Полянської ОТГ ОСОБА_1 є оціночними судженнями, які не є предметом судового захисту, оскільки по своїй природі є думками, переконаннями, наданням критичної оцінки певних фактів і недоліків, які є висловлюванням суб'єктивної думки і поглядів відповідача із використанням відповідних мовно-стилістичних засобів, не містять будь-яких фактичних неправдивих даних, не несуть будь-якого негативного навантаження і, відповідно, враховуючи контекст і характер застосованих мовних засобів та стилістичних прийомів, жодним чином не посягають на честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Посилаючись на підтвердження висновків про те, що зазначена інформація є оціночним судженням, на положення статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, положення Резолюції 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_6 Європи про право на недоторканість приватного життя та вказуючи, що позивач є політичним діячем, а тому межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що автор критикує лише політичну діяльність позивача, і жодної критики не має щодо його приватного, особистого чи сімейного життя.

Встановивши, що ОСОБА_1 є Полянським сільським головою Полянської обєднаної територіальної громади, суд першої інстанції вірно застосував положення статті 277 ЦК України, встановив фактичні обставини справи та прийшов до правильного висновку, що інформація, про спростування якої пред'явив вимоги позивач, не підлягає визнанню недостовірною, оскільки дійсно проводяться досудові розслідування по ряду кримінальних проваджень за фактами щодо незаконних дій службових осіб Полянської обєднаної територіальної громади, в тому числі, і голови Полянської сільської ради, а така інформація стосується позивача, як публічної особи та його професійної діяльності на посаді сільського голови, а тому він повинен бути готовим до неї, оскільки межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою.

Також суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні інших, похідних вимог позивача, щодо зобовязання спростувати недостовірну інформацію та стягнення з відповідача коштів у відшкодування моральної шкоди.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

Відповідачем у даній справі було визначено лише автора публікацій ОСОБА_3, і питання про залучення до участі у справі співвідповідача судом першої інстанції не вирішувалось. Проте, зважаючи на те, що підстав для задоволення позову немає, судова колегія вважає, що таке порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком місцевого суду про відмову у задоволені позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2018 року.

Головуюча:

Судді: