Номер провадження: 22-ц/785/2194/18
Номер справи місцевого суду: 1519/2-437/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

з участю секретаря Сідлецької Ю.С.

за участі: позивачки ОСОБА_2 і її представника, відповідачки ОСОБА_3 і її представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2017 (суддя Целух А.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, КП ЖКС «Хмельницький» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і судове рішення першої інстанції)

24.11.2009 року ОСОБА_2 звернулась із позовом про стягнення з відповідачів майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, і, остаточно уточнивши вимоги 25.01.2017 року, позивачка просила стягнути із ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 23 206,67 гривень+3 940 гривень і на відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що з 2006 року квартира АДРЕСА_1, яка належить позивачці на праві власності, заливається з вини відповідачки, при цьому, залиття відбуваються постійно. Внаслідок цього квартира потребує значних ремонтних робіт. По справі проводилась судова будівельно-технічна експертиза, однак висновок експертизи не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку з чим позивачка вважає, що шкода має бути відшкодована на підставі актів, складених працівниками житлово-комунальної установи.

Посилаючись на те, що з вини відповідачки їй завдана майнова шкода, крім того, вона зазнала моральних страждань, позивачка просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2017 року позов задоволено частково: суд стягнув із ОСОБА_3 на користь позивачки на відшкодування майнової шкоди 23 206,67 гривень, на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень і судові витрати у розмірі 3 940 гривень.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 09.02.2017 року.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить рішення суду від 09.02.2017 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника позивачки зазначає про наступне: суд належним чином не дослідив докази у справі, зокрема акти КП «ЖКС «Хмельницький» за 2009-2010 роки, які надані як позивачкою, так і відповідачкою; суду надані докази того, що квартира відповідачкаитакож зазнала залиття у цей період і з цього приводу відповідачка зверталась до працівників КП ЖКС «Хмельницький»; суд безпідставно не взяв до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року, яка проведена за клопотання позивачки і за її висновками залиття квартири позивачки сталося з вини мешканця квартири №4 (ОСОБА_4А); суд має взяти до уваги, що висновком експерта визначена винна особа у спричиненні майнової шкоди, яка не притягнута до участі у справі: розмір майнової шкоди, що стягнута на підставі рішення суду, не підтверджено належними, допустимими і достовірними доказами, крім того, розмір моральної шкоди належним чином не обґрунтовано.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 зазначила: з вини відповідачки постійно відбувається залиття її квартири; залиття має місце як з халатності відповідачки, так і через несправність сантехприладів, крім того, на початку 2009 року відповідачка підключила пральну машину у стелю позивачки, що також призводить до залиття квартири; залиття відбуваються саме з квартири відповідачки, яка розташована над її квартирою; відповідачка заводе в оману щодо обставин залиття; фото, приєднані до експертизи не стосуються адреси позивачки, а є фото іншої адреси; з матеріалів справи зникли фото, а також квитанції про витрати на ремонт квартири; з вини відповідачки в черговий раз здійснюються ремонтні роботи; вина відповідачки у спричиненні шкоди підтверджується актами, а розмір шкоди підтверджується квитанціями та чеками.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Позивачка ОСОБА_2 зареєстрована і є наймачем приватизованої квартири №8 загальною площею 22,8 м2 по вул.Разумовській,5 в м. Одесі, яка розташована на 1 поверсі. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.03.2003 року позивачка є співвласником квартири (а.с.15,16,86,230,231 т.1).

Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі №3 загального користування по вул. Разумовській,5 в м. Одесі, наймачем якої є ОСОБА_5, за відповідачкою зареєстровано 485/3000 частин квартири №3а по вул. Разумовській,5 в м. Одесі (а.с.58,85 т.1).

15.04.2002 року, 09.10.2006 року, 02.12.2006 року, 19.03.2009 року, 14.05.2009 року, 21.05.2009 року, 21.05.2010 року складені акти про залиття квартири позивачки ОСОБА_2 (а.с.21-26,98 т.1).

У серпні 2006 року відповідачка ОСОБА_3 зверталась до начальника ДЕЗ «Бугаївський» з приводу фактів залиття її квартири з квартири поверхом вище (а.с.75 т.1).

За повідомленням КП ЖКС «Хмельницькій» від 10.02.2010 року, позивачка зверталась з приводу оформлення актів про залиття квартири АДРЕСА_2, які складались: 13.07.2009 року, 14.09.2009 року, 05.10.2009 року, 15.10.2009 року і 25.12.2009 року (а.с.53,54 т.1).

30.11.2009 року складено акт обстеження квартири АДРЕСА_3, внаслідок якого встановлено, що в квартирі №4 (поверхом вище) виявлено течію із каналізаційної труби під унітазом на зєднанні із каналізаційним стояком і через течу води при зливі змивного бачка до унітазу, вода стікала по каналізаційному стояку у квартиру № 3 (2 поверх) і в квартиру №8 (1 поверх) (а.с.72 т.1).

01.12.2009 року через залиття квартири АДРЕСА_3, відповідачка ОСОБА_3 звернулась до начальника ЖЕКа №4 з приводу тривалого (з

2007 року) залиття її квартири №3 через несправність каналізаційного стояка квартири №4, яка розташована на 3 поверсі будинку (а.с.74 т.1).

01.02.2010 року складено акт про обстеження квартири АДРЕСА_4, яка розташована на 2 поверсі, при цьому, квартира №2 не є предметом розгляду даної справи (а.с.59 т.1).

14.04.2010 року відповідачка ОСОБА_3 подала заяву до ЖЕК№4 про підтвердження факту залиття її квартири мешканцями квартири №4 (а.с.76 т.1).

21.04.2010 року повторно складено акт на підтвердження обставин залиття квартири відповідачки ОСОБА_3, що мало місце відповідно до акту від 30.11.2009 року (а.с.73 т.1).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлені пошкодження стін, перекриття та підлоги, і , з врахуванням всіх наявних актів про залиття, експерт дійшов висновку, що причиною пошкоджень у квартирі №8, власником якої є позивачка, є залиття по каналізаційному стояку квартири №4 цього ж будинку, а вартість ремонтно-відновлювальних робіт станом на квітень 2016 року становить 6 026 гривень (а.с.4-11 т.2).

Відповідачка ОСОБА_3 на підтвердження своїх доводів про справність сантехнічних приладів у її квартири надала суду апеляційної інстанції акт від 18.10.2010 року відповідно до якого встановлено, що внаслідок відкриття підлоги у квартирі течії води не виявлено, розводка холодної води у квартирі відповідачки у задовільному стані, переставлено унітаз на протилежну стінку від квартири №2, оскільки останній знаходився у ніші і конденсував, станом на час перевірки сантехприлади і труби у квартирі відповідачки знаходились у доброму стані.

Між сторонами виникли з відшкодування шкоди, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що залиття квартири позивачки мало місце через «недбале ставлення до внутриквартирної розводки» та несправність сантехприладів у квартирі відповідачки і факт залиття квартири підтверджено актами від 21.05.2010 року, 19.08.2010 року та 16.08.203 року (а.с.71-73 т.2).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ч.1 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ст. 1167 ч.1 ЦК України).

Для покладення на особу обовязку відшкодувати шкоду слід встановити: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний звязок між шкодою та протиправними діями і вину особи, яка спричинила шкоду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч.ч.1,6 ЦПК України).

Позивачка стверджувала, що майнова та моральна шкода шкода завдані їй з вини відповідачки внаслідок залиття квартири, на підтвердження зазначених обставин, посилалась на акти обстеження її квартири, складені в період з 2002 року по 2013 роки.

Відповідачка, заперечуючи проти позову, надала акти на спростування тверджень позивачки, які зазначали, що залиття квартири відповідачки і квартири позивачки мало місце з вини власників (користувачів) квартири №4, яка знаходиться на 3 поверсі будинку.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року причиною

пошкоджень у квартирі №8, власником якої є позивачка, є залиття по каналізаційному стояку квартири №4 цього ж будинку.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ч.ч.1,2 ЦПК України).

На внутрішнє переконання колегії суддів, надані позивачкою докази (акти про залиття квартири), з врахуванням доводів відповідачки і наданих нею на підтвердження своїх доводів належних та допустимих доказів (актів про залиття з вини власників (користувачів) квартири №4), а також висновків судової будівельно-технічної експертизи, у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність вини саме ОСОБА_3 у спричинені позивачці майнової та моральної шкоди.

Висновок суду першої інстанції про те, що залиття квартири позивачки мало місце через «недбале ставлення до внутриквартирної розводки» та несправність сантехприладів у квартирі відповідачки із посилання на акти, надані позивачкою без врахування актів, які надала відповідачка і які спростовують зазначені обставини, не відповідає вимогам ст. 80 ЦПК України.

Зважаючи на те, що відповідачка на довела своїх вимог, колегія суддів відмовляє у позові з підстав недоведеності.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивачки про те, що: з вини відповідачки постійно відбувається залиття її квартири; залиття має місце як з халатності відповідачки, так і через несправність сантехприладів, крім того, на початку 2009 року відповідачка підключила пральну машину у стелю позивачки, що також призводить до залиття квартири; залиття відбуваються саме з квартири відповідачки, яка розташована над її квартирою; відповідачка заводе в оману щодо обставин залиття; фото, приєднані до експертизи не стосуються квартири позивачки; з матеріалів справи зникли фото та квитанції про витрати на ремонт квартири; з вини відповідачки в черговий раз здійснюються ремонтні роботи; вина відповідачки у спричиненні шкоди підтверджується актами, а розмір шкоди підтверджується квитанціями та чеками, - не заслуговують на увагу з таких підстав.

Ствердження про те, що залиття квартири позивачки відбувається саме з вини відповідачки, через халатну поведінку відповідачки і через несправність сантехприладів, встановлення у квартирі відповідачки пральної машини, належним та допустимими доказами не підтверджено. На спростування цих тверджень надано докази того, що внаслідок відкриття підлоги у квартирі відповідачки течії води у квартирі не виявлено, розводка холодної води у квартирі відповідачки у задовільному стані, станом на час перевірки (жовтень 2010 року) сантехприлади і труби у квартирі відповідачки знаходились у доброму стані.

Зазначені докази, надані відповідачкою, позивачка належним чином не спростувала.

Приєднані до матеріалів справи з ініціативи позивачки фото, в силу ст.79 ЦПК України, неможливо визнати достовірними доказами, оскільки на підставі зазначених фото неможливо встановити дійсні обставини справи.

Наявність у позивачки квитанцій і чеків на придбання певних товарів не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки не доведено вину відповідачки у спричиненні шкоди.

Доводи позивачки і її представника у засіданні колегії суддів про недопустимість та недостовірність висновку експертизи як доказу колегія суддів не бере до уваги зважаючи на наступне.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. ст. 78,79 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що висновок судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2016 року надано на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2014 року (а.с.243 т.1, а.с.4-6 т.2).

Зі змісту висновку експерта вбачається, що обєктом дослідження була квартира позивачки ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_5. Експерт досліджував матеріали даної цивільної справи, зокрема акти, які знаходяться на а.с.21-26,72,103,73,98, а також фото, надані позивачкою, крім того, експерт візуально обстежував спірну квартиру.

Та обставина, що у висновку експерта є явні описки щодо балкону, а також стосовно пошкодження оздоблювальних покриттів квартири по Люстдорфській дорозі,178/1, які містяться в описовій частині висновку експерта, у даному випадку, не є підставою для ствердження про недостовірність або недопустимість висновку.

Суттєві недоліки, які б дійсно впливали на допустимість або достовірність доказу, окрім зазначених описок, висновок експерта не містить.

Всупереч ст. 81 ч.ч.1,5 ЦПК України, позивачка належними і допустимими доказами не спростувала висновки експертизи.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Зважаючи на те, що позивачка не довела своїх вимог, відсутні підстави для ствердження про порушення її прав, свобод або інтересів.

(висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про часткове задоволення позову, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення по суті вимог з підстав, викладених у постанові.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. ст. 133 ч.1, 141 ч.1 ЦПК України).

Відповідачка понесла витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, які підтверджені документально (1 760 гривень, а.с. 231 т.2), і, оскільки колегія суддів відмовляє у позові, судові витрати підлягають стягненню із позивачки на користь відповідачки.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2017 року у частині стягнення майнової і моральної шкоди, а також судових витрат із ОСОБА_3 скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про стягнення майнової і моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 760 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 20.04.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Г.Я. ОСОБА_6 Сєвєрова