_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/19/18
УХВАЛА

11.12.2018 року

Київський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.,

за участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2017 року представником ОСОБА_4 ОСОБА_6 до Київського районного суду м. Одеси подана заява у порядку ч. 6 ст. 154 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) про скасування заходів забезпечення позову, з посиланням на те, що позов ОСОБА_5 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 1 лютого 2017 року залишено без розгляду, а тому відпали підстави для забезпечення позову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про скасування заходів забезпечення позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

У судове засідання ОСОБА_5, ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 не зявилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2014 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд встановити юридичний факт його спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004року по 01 червня 2007року, визнати право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 2587 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 14, діл. №№ 5,6,7, припинити право спільної сумісної власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, визнати за ним та ОСОБА_4 у рівних частинах право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також визнати за ним та ОСОБА_4 у рівних частинах право власності на земельну ділянку, площею 2587кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 14, діл. №№ 5,6,7.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2014 року у складі судді Петренка В. С. відкрито провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та вжиті заходи забезпечення позову, шляхом: накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 2587 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 14, діл. № 5,6,7;

накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки № 5, площею 0,0683 га, яка розташована в м. Одесі, вул. Костанді, 14; накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки № 6, площею 0,1000 га, яка розташована в м. Одесі, вул. Костанді, 14; накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки № 7, площею 0,0904 га, яка розташована в м. Одесі, вул. Костанді, 14 .

15 липня 2016 року позивач ОСОБА_5 не погоджуючись з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюб, визнання права власності та визнання договорів недійсними, подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, ухвалою судді судової палати апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою судді ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року ОСОБА_5 поновлено строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року, та матеріали цивільної справи витребувані з Київського районного суду м. Одеси.

Постановою Верховного Суду від 23 липня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення, а ухвала апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року залишена без змін.

Матеріали цивільної справи повернуті до Київського районного суду м. Одеси лише 14 листопада 2018 року, та відповідно до протоколу було передано судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 прийнята до провадження цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання договорів недійсними.

Ч. 6 ст. 154 ЦПК України (в редакцій, яка діяла до 15 грудня 2017 року) передбачала, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набранням законної сили судового рішення.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 не підлягаючій задоволенню, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутня ухвала Київського районного суду м. Одеси від 1 лютого 2017 року, згідно з якою позовна заява ОСОБА_5 залишена без розгляду, на даний час провадження по даній цивільній справі триває, а тому правових підстав для скасування заходів забезпечення позову з підстав, викладених у заяві представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову у судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ч. 6 ст. 154 ЦПК України (в редакцій, яка діяла до 15 грудня 2017 року), ст. 158 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання договорів недійсними- залишити без задоволення.

Копію ухвали для відома невідкладно надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає чинності в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 11 грудня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.