ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/1347/18 Головуючий суддя І інстанції Сенаторов В.М.
Провадження № 22-ц/818/689/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: В порядку ЦПК України
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року в складі судді Сенаторова В.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року ОСОБА_4 повернуто його позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права і є такою, що підлягає скасуванню.

Зазначено, що повертаючи заяву, суд першої інстанції безпідставно послався на те, що провадження у справі відкрито не було. Вказано, що ухвала про відкриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_5 (ухвала про прийняття до розгляду зустрічного позову) була постановлена 25.05.2017, а тому суд був не в праві повертати заяву ОСОБА_5 на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На час розгляду по суті апеляційної скарги від учасників справи відзиву не надійшло.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області було ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно із підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, у даному випадку Апеляційний суд Харківської області, продовжував здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до пункту 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року в газеті «Голос України» № 185 (6940) було повідомлено про початок роботи Харківського апеляційного суду, внаслідок чого Апеляційний суд Харківської області припинив здійснювати правосуддя.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ЦПК України справа надійшла на розгляд до Харківського апеляційного суду.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 2 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про повернення заяви заявникові, оскарження якої передбачено п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Золотарьової Л.І. знаходилася цивільна справа №640/16022/16-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року первісний позов задоволено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 09 січня 2018 року залишено без змін вищевказане рішення суду першої інстанції, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року скасовано, зустрічний позов ОСОБА_4 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено судді Сенаторову В.М.

До суду 05.04.2018 надійшла заява ОСОБА_5 про відкликання позовної заяви з метою доопрацювання та приведення у відповідність із законодавством України.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що заява підлягає поверненню позивачеві, оскільки відкриття провадження у справі не відбулося, та позивач бажає її відкликати.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками районного суду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У частинах 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що постановою Апеляційного суду Харківської області від 09 січня 2018 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року про залишення зустрічного позову ОСОБА_5 скасовано, матеріали справи за позовом ОСОБА_5 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження (прийняття до спільного розгляду) за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 судом вищої інстанції скасована не була.

Вказане свідчить, що оскільки зустрічна позовна заява вже була прийнята судом до розгляду, то не вимагається повторного вирішення питання про відкриття провадження за вказаною заявою, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що у районного суду були відсутні підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_5, керуючись п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, на час вирішення вказаного питання провадження за зустрічним позовом вже було відкрито.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, встановивши, що судом першої інстанції постановлено ухвалу із порушенням вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують, суд апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу, та направляє справу для продовження розгляду заяви про забезпечення позову до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 грудня 2018 року.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.