РІШЕННЯ
Іменем України

Справа № 285/190/18
провадження у справі № 2/0285/435/18
24 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Помогаєва А.В.

при секретарі Музика Н.Ю.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 23413,08 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає що 09.02.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору.

Відповідач не сплатив своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконав.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, станом на 30.11.2017 року існує заборгованість в розмірі 23413,08 грн., яка складається з наступного:

1) 1944,80 грн. заборгованість за кредитом;

2) 16017,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

3) 3860,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання;

4) 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

5) 1091,10 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість не погашає.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання прибув, позов визнав частково в розмірі тіла кредиту та штрафних санкцій. Проти стягнення відсотків заперечував посилаючись на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою встановлено пільги для військовослужбовців щодо погашення кредиту. Надав довідку про те, що він є військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_1 та брав участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 09.02.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідач, в свою чергу, не виконує умов Кредитного договору.

Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов`язань не виконував, у зв`язку з чим, станом на 30.11.2017 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 23413,08 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку складається з наступного:

1) 1944,80 грн. заборгованість за кредитом;

2) 16017,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

3) 3860,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання;

4) 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

5) 1091,10 грн. штраф (процентна складова).

Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості, копією заяви ОСОБА_1 про отримання кредиту, копією паспорта відповідача, копією витягу зі статуту ПАТ КБ «Приватбанк», копією банківської ліцензії, копією свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ КБ «Приватбанк».

Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено.

Разом з тим, відповідач посилається на необґрунтованість вимоги позивача про стягнення відсотків, оскільки ОСОБА_1 , як військовослужбовець, має пільги зі сплати коштів за кредитним договором.

Відповідачем суду надано довідки на підтвердження проходження військової служби у в/ч № НОМЕР_1 та його участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей в 2014-2017 роках.

Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зазначений «особливий період» в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Призедента від 17.03.2014 року № 303/2017 «Про часткову мобілізацію». Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію».

Статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15 відповідно до пп. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», що набрав чинності з 06.09.2014 року.

Таким чином, з моменту набрання чинності вищезазначеної норми Закону щодо пільгового обрахунку процентів та штрафних санкцій за кредитом, припиняється нарахування таких платежів.

Аналогічні платежі, зобов`язання за якими виникли до набрання чинності цим законом, підлягають сплаті (стягненню) на загальних підставах.

Пеня та штраф згідно ст. 549 ЦК України є різновидами неустойки за порушення цивільного зобов`язання. Одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення зобов`язання.

Як зазначено вище, розрахунок містить три окремих види неустойки: 1) 3860,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання; 2) 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3) 1091,10 грн. штраф (процентна складова).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога про одночасне стягнення пені та штрафів є неправомірною. Суд вважає за необхідне обмежитись стягненням пені, яка була нарахована до виникнення у відповідача права на пільгове обрахування заборгованості.

На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 7337,42 грн., яка складається з наступного:

1) 1944,80 грн. заборгованість за кредитом;

2) 3432,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 01.09.2014 року, згідно розрахунку позивача;

3) 1960,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання станом на 01.09.2014 року, згідно розрахунку позивача.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог - в розмірі 552,19 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ-14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) заборгованість за кредитним договором станом 30.11.2017 року в розмірі 7337 (сім тисяч триста тридцять сім) грн. 42 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ-14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 19 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв