Справа № 571/1292/17
Провадження №2/571/72/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: судді одноособово ОСОБА_1, секретаря судових засідань ОСОБА_2, за участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Томашгородська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняти з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області про вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Томашгородська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №10 в будинку №35 по вулиці Соборній в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 вказує, що в 1989 році її чоловік, ОСОБА_7, отримав ордер на спірну квартиру. 06 вересня 2006 року син позивача ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 була прописана в дану квартиру, народилося 2 дітей, вони були зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2015 році відповідач залишила сім`ю та з дітьми пішла проживати в с.Осницьк до своєї мами, шлюб було розірвано рішенням суду 18 грудня 2015 року. Відповідач не проживає у квартирі впродовж трьох років. В 2007 році помер чоловік позивача, а 22.05.2017 року помер син, ОСОБА_8. На даний час відповідач ОСОБА_5 зареєстрована в квартирі, але фактично не проживає з 2015 року. Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків, довідкою Томашгородської селищної ради.

Посилаючись на норми статтей 71,72 Житлового кодексу України, ст.16 ЦК України просить визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №10 в будинку №35 по вулиці Соборній в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області та зобов`язати Томашгородську селищну раду зняти з реєстраційного обліку і виписати відповідача за адресою АДРЕСА_1.

У строки визначені ухвалою суду про відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_5 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області про вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні житлом, а саме: квартирою №10 будинку №35 по вул.Соборна в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області та зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні зазначеним житлом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 вказує, що в листопаді 2006 року вона вселилась в квартиру АДРЕСА_2 та була зареєстрована з 20.11.2006 року в даній квартирі. Після народження дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_9, діти також були зареєстровані за місцем проживання їх батьків. Сімейне життя з ОСОБА_8 не склалося внаслідок чого шлюб між ними було розірвано 18.12.2015 року. Так як між нею, чоловіком та свекрухою ОСОБА_3 склалися погані відносини, чоловік зловживав спиртним, систематично вчиняв сварки та фізичне насилля, постійно чинили психологічний тиск на неї, змушена була з дітьми йти проживати до своїх батьків, так як побоювалась за своє життя та життя дітей. Після цього не мала змоги повернутися разом з дітьми проживати за місцем їх реєстрації, оскільки чоловік та свекруха перешкоджали в цьому, поміняли замки на вхідних дверях, не пускали, погрожували фізичною розправою, з приводу цього зверталася до правоохоронних органів, так як не мала змоги забрати свої речі та речі дітей. З метою захисту свого та дітей права на житло зверталася в Службу у справах дітей Рокитнівської районної державної адміністрації. 31 жовтня 2017 року виконком Томашгородської селищної ради прийняв рішення про усунення перешкод в користуванні житлом її неповнолітніми дітьми та забезпечення права дітей на проживання в належних умовах, коли комісія 21.12.2017 року вийшла по місцю реєстрації проживання, ОСОБА_3 повідомила комісії, що доступ до житла надасть після рішення суду. 27.12.2017 року відбулося засідання районної комісії з питань захисту прав дитини Рокитнівської райдержадміністрації, де комісія вирішила ОСОБА_3, ОСОБА_5 не перешкоджати інтересам дітей. На даний час нічого не змінилось, ОСОБА_3 і надалі перешкоджає їй та дітям вселитися та проживати в квартирі, де вони зареєстровані. Просить вселити її та неповнолітніх дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартиру АДРЕСА_2 та зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні житлом.

Посилаючись на норми ст.47 Конституції України, ст.9,65 Житлового кодексу України, п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» просить вселити позивача та її неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 у квартиру АДРЕСА_2 та зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні зазначеним житлом.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали з тих же підстав та доповнили, що після реєстрації шлюбу з сином позивача ОСОБА_8, відповідач стала проживати у спірній квартирі. Однак, спільного господарства не вели, згодом виникли неприязні відносини. Після розлучення, у грудні 2015 року, відповідач з дітьми залишила спірне житло та пішла проживати до матері у с.Осницьк. З грудня 2015 року по вересень 2017 року жодних претензій щодо даного житла відповідач не предявляла. Лише після отримання позовної заяви почала звертатися до різних інстанцій. Вважають, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, оскільки вказану квартиру отримав покійний чоловік у 1988 року за час роботи на Томашгородському щебеневому заводі. Домовленості між ними, що право користування квартирою буде зберігатися за відповідачем не було. Також зазначили, що позивач не предявляє жодних вимог щодо неповнолітніх дітей та не заперечує, щоб діти були зареєстровані у квартирі. Однак, згоди на вселення відповідача у квартиру ні позивач, ні інші члени її сімї не надають, а житлова площа не дозволяє вселити інших осіб. Просять позов задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічних вимог про вселення.

Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві. Вимогу про зобовязання Томашгородської селищної ради зняти ОСОБА_5 з реєстрації вважають передчасною. Зазначають, що відповідач ОСОБА_5 проживала у спірній квартирі 9 років. Чоловік пив, чинив насильство, зберегти сімю не стало можливим, змушена була подати на розлучення. Залишила квартиру в силу неправомірної поведінки чоловіка та позивача, була загроза життю та здоровю її та дітям. У грудні 2015 року намагалася забрати майно, але позивач не дозволила, тому зверталася до поліції. Повідомленням Рокитнівського відділення поліції підтверджується, що упродовж 2014, 2015 років ОСОБА_5 зверталася до поліції із заявами для захисту своїх прав. Після смерті чоловіка ОСОБА_11 позивач продовжувала чинити перешкоди у користуванні спірною квартирою, тому відповідач змушена була звернутися до Томашгородської селищної ради та до Служби у справах дітей, з метою захисту їх прав на проживання за місцем реєстрації. ОСОБА_5 не заперечує, що з грудня 2015 року не проживає у спірній квартирі, водночас, вона мала на це поважні причини, вона переживала за своє здоровя та здоровя своїх дітей. Відповідач намагалася повернутися у спірну квартиру, але позивач чинить перешкоди, що підтверджується її заявою від 25.09.2018 року. Просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та задоволити зустрічний позов у повіному обсязі.

Представник третьої особи, Томашгородська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_12 пояснила суду, що у спірній квартирі проживає позивач. Квартира перебуває у комунальній власності Томашгородської селищної ради, комунальні платежі сплачуються до Томашгородського ВУЖКГ. У червні 2017 року ОСОБА_5 усно зверталася до Томашгородської селищної ради та повідомляла про те, що не може забрати речі, просила описати майно, щоб у майбутньому його забрати. У жовтні 2017 року до селищної ради надійшла заява про усунення перешкоди дітям у користуванні вказаною квартирою, було прийнято відповідне рішення яким рекомендовано обом сторонам усунути перешкоди у повноцінному користуванні неповнолітніми дітьми спірною квартирою. Вирішення вказаного спору залишає на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи, Служба у справах дітей Рокитнівської районної державної адміністрації, ОСОБА_13 вважає, що у 2017 році, точної дати не пригадує, до Служби у справах дітей Рокитнівської РДА надійшла заява ОСОБА_5 про захист прав неповнолітніх дітей. Вона особисто виїжджала на місце в смт.Томашгород, але до спірної квартири комісію не допустили. 21.12.2017 року було складено акт. Тодіж стало відомо, що існує спір між сторонами щодо житла. Сімя на обліку Служби у справах дітей не перебуває. Питання доцільності вселення відповідача та дітей до спірної квартири Службою у справах дітей не вивчено, тому надати відповідний висновок ССД не може.

У подальшому в судове засідання представники третіх осіб не зявилися. Заслухавши думку сторін, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців виключно у випадках, передбачених у ст.71 ЖК України.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 кожен окремо, дали показання, що знають позивачку ОСОБА_3, так як проживають по сусідству, знають відповідача ОСОБА_5, це бувша невістка позивача, яка разом з дітьми з 2015 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Свідки ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, кожен окремо, дали показання, що спочатку, після одруження, відносини між позивачем та відповідачем були нормальні. Згодом, син позивача ОСОБА_20 став випивати, в сімї почали виникати сварки. Через постійні сварки та бійки відповідач змушена була у кінці 2015 року перейти жити до матері в с.Осницьк. Потім відповідач намагалася повернутися у квартиру, але свекруха її не впустила. Свідок ОСОБА_18 також зазначила, що є матірю ОСОБА_5, власного житла не має, будинок у с.Осницьк належить її сину. Вона не має можливості надати дочці житла та вимагає виселитися з будинку, оскільки будинок належить сину.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.06.2018 року встановлено, що відомості про реєстрацію права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, відсутні (а.с.64).

Згідно виписки з протоколу №15 спільного засідання профкому і адміністрації Томашгородського щебзаводу ССО «Полесьеводстрой» від 2.12.1988 року «Про перерозподіл квартир»: Вирішено виділити трьохкімнатну квартиру по вул.Леніна працівнику заводу ОСОБА_7, буд.№35 кв.10, видавши корінець ордера на житлове приміщення №14, ордер виданий ОСОБА_7 з сімєю на 4 чоловіка на право зайняття жилого приміщення житловою площею 43,2 кв.м., яка складається з трьох кімнат, квартира комунальна, за адресою: АДРЕСА_4, склад сімї ОСОБА_7: дружина ОСОБА_3, діти ОСОБА_21, ОСОБА_8 (а.с. 63-64).

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 10.08.2017 року, квартира №10 у житловому будинку №35 по вулиці Соборна в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області значиться за ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

Відповідно до пояснень сторін, представника третьої особи Томашгородської селищної ради встановлено, що згідно рішення селищної ради вул.Леніна в смт.Томашгород перейменована на вул.Соборна. Вказана обставина визнається сторонами та не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України визнається такою, що не підлягає доказуванню.

Згідно довідок виданих Томашгородською селищною радою №2268 від 18.12.2015 року та №1971 від 18.09.2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, але не проживають, діти проживають з мамою і перебувають на утриманні батьків в с.Осницьк. За даною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_9 внук ( а.с. 6,11).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями сторін, свідків, що відповідач ОСОБА_5, яка є зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_10, з грудня 2015 року за даною адресою не проживає.

Не заслуговує на увагу суду твердження відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на те, що спірну квартиру відповідач залишила внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї (чоловіка та свекрухи), з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача ОСОБА_8, тобто, була членом сімї ОСОБА_8. Рішенням Рокитнівського районного суду від 18 грудня 2015 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 розірвано, дітей залишено проживати з матірю (а.с.7). У звязку з припиненням шлюбних стосунків з ОСОБА_8 позивач стала проживати за попереднім місцем свого проживання с.Осницьк Рокитнівського району та перестала бути членом сімї по відношенню до позивача.

ОСОБА_8 помер 22 травня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Згідно витягу з ІІПС «Армор» по Рокитнівському відділенню поліції встановлено, що 31.12.2015 року від ОСОБА_5 надійшла письмова заява про те, що її колишній чоловік ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_3 не дозволяють їй забрати свої речі, які вона нажила спільно з чоловіком, 30.08.2014 року, 28.08.2014 року 08.07.2014 року зі служби 102 надходили повідомлення від ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_8 дебошу, насильства в сімї (а.с. 31). Згідно даних «Армор» 31.12.2015 року надійшла заява ОСОБА_3 про те, що її невістка ОСОБА_5 забрала речі, які нажили спільно з її сином, без її відома (а.с. 62).

Відомостей про те, що упродовж з грудня 2015 року по жовтень 2017 року відповідач намагалася повернутися у спірну квартиру та того, що позивач та інші члени її сімї чинили перешкоди відповідачу суду не надано і в суді не здобуто.

Пояснення свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, що після розлучення ОСОБА_5 намагалася повернутися до спірної квартири не заслуговує на увагу суду, оскільки свідки є близькими родичами відповідачки (сестра, мати), а відтак є заінтересованими особами у справі, а їх свідчення іншими належними доказами не підтверджені.

Також встановлено, що у жовтні 2017 року відповідач ОСОБА_5 звернулася до Томашгородської селищної ради із заявою про усунення перешкод неповнолітнім дітям у користуванні спірною квартирою.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Томашгородської селищної ради №54 від 31.10.2017 року «Про розгляд заяви ОСОБА_5, виконком селищної ради вирішив: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 усунути перешкоди для повноцінного користування неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_9 квартирою №10 у житловому будинку №35 в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області (не зазначивши вулицю). Забезпечити права неповнолітніх на проживання в таких умовах, що не завдають шкоди їх фізичному та розумовому розвитку (а.с. 29).

Згідно витягу з протоколу №15 засідання районної комісії з питань захисту прав дитини Рокитнівської районної державної адміністрації від 27.12.2017 року, комісія вирішила: ОСОБА_3, ОСОБА_5 не перешкоджати інтересам дітей згідно Сімейного кодексу України, 9 членів комісії проголосували за, 2 утрималися (а.с.33).

Згідно довідки виданої Томашгородською селищною радою №497 від 19.02.2018 року виданої ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, до складу сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб входять: онуки ОСОБА_23, ОСОБА_24, невістка ОСОБА_5, зареєстрована, але не проживає, онуки - ОСОБА_10, ОСОБА_9, зареєстровані, але не проживають ( а.с. 65).

Відповідно до вимог частини другої статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно роз'яснень, наведених у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до статті 107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Судом встановлено, що у спірну квартиру відповідач вселилася за мовчазною згодою позивача та інших членів її сім'ї, у зв'язку з одруженням з сином позивача ОСОБА_8. Після припинення шлюбних стосунків (грудень 2015 року) , відповідач вибула на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6. Отже, саме з грудня 2015 року відповідач перестала бути членом сімї свого колишнього чоловіка ОСОБА_8. Відомостей у підтвердження того, що відповідач була членом сім'ї позивача суду не надано. Судовим розглядом встановлено, що після народження ОСОБА_10 ( 2007 рік) між сторонами виникли неприязні відносини, проживали в одній квартирі , але спільного побуту та господарства не вели.

Посилання відповідача та не, що будучи зареєстрованою у спірній квартирі ОСОБА_5 та її неповнолітні діти в силу вимог ст.65 ЖК України мають буди вселені до спірної квартири.

Враховуючи викладені обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право на користування квартирою №10 в будинку №35 по вул.Соборній в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області, що є підставою для задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 гривень, що підтверджується документально (а.с.1).

Керуючись ст. 264,265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Томашгородська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняти з реєстраційного обліку, задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №10 в будинку №35 по вулиці Соборна в смт. Томашгород Рокитнівського району Рівненської області.

Зобов`язати Томашгородську селищну раду Рокитнівського району Рівненської області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, за адресою: смт. Томашгород: АДРЕСА_5.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області про вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні житлом, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, жительки с.Осницьк, вул.Миру,11а, Рокитнівського району Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13, жительки АДРЕСА_6 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Рокитнівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2018 р.