441/1092/18 2/441/608/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Петрик-Ключник М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

сторони в шлюбі з 24.04.2014р., мають доньку Мілану, 23.06.2014р.н.

ОСОБА_1 09.07.2018р. звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що відповідач не поважає її як дружину, зраджує у подружній вірності, сімєю не цікавиться, вона втратила до нього почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалась, примирення неможливе, просила розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, 02.11.2018р. подала заяву про підтримання позову, заперечила можливість примирення з відповідачем, просить розірвати шлюб, розглянути справу у її відсутності, від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, 02.11.2018р. подав заяву про визнання позову, неможливість примирення та про розгляд справи у його відсутності (а.с.25).

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, обоє подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Із змісту позову ОСОБА_1, із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження (а.с. 2-5) видно, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у шлюбі з 24.04.2014р., мають доньку Мілану, 23.06.2014р.н.

Як убачається із змісту позову та заяви позивачки від 02.11.2018р., вона просить розірвати шлюб, заперечує можливість примирення з відповідачем, мотивуючи в т.ч. тим, що останній не поважає її як дружину, зраджує у подружній вірності, вона втратила до нього почуття любові, не може терпіти його зневажливе ставлення до себе.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві від 02.11.2018р. не навів обставин, які б спростовували покликання позивачки у позовній заяві, теж вказав про неможливість примирення з позивачкою і просить розірвати шлюб.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Ураховуючи вищенаведене й інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування сторін до збереження шлюбних відносин суперечитиме їх інтересам та порушуватиме їх права на особисту свободу, суд задоволює позов.

Наявність у сторін малолітньої дитини суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але з огляду на вищенаведене, не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, 13.09.1986р.н. та ОСОБА_2, 17.04.1988р.н., що зареєстрований 24.04.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького РУЮ у Львівській обл., актовий запис № 22 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Українець П.Ф.