Справа № 296/6206/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря Івашко Т.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.04.2004 року у відділ РАЦС м. Житомира, актовий запис №295; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача та аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 20.04.2004 року, про що є відповідний запис №295. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 Мер»ям Назімівни, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час сторони проживають окремо, діти проживає разом з мамою, оскільки відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.07.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, в частині стягнення аліментів не заперечував проти стягнення аліментів з нього на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів. В частині стягнення аліментів на утримання дружини заперечував, оскільки дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №079221, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 295 (а.с.7).

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 Мер»ям Назімівни, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.5,6).

Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство, діти проживають з матірю, знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Не підлягає до задоволення вимога про стягнення аліментів на утримання позивачки, оскільки відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з вищенаведеного, та те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.09.2018 року

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112, 180, 181 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений 20.04.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Клеченко) ОСОБА_5, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що є відповідний запис № 295.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 Мер»ям Назімівни, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 14.09.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн

В решті позову відмовити.

В частині стягнення аліментів в сумі за один місяць допустити негайне виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації АДРЕСА_2.

Суддя Ю. І. Драч