Справа № 466/3744/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Шаповалової Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2» до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки

ВСТАНОВИВ :

15.04.2016 року ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ПАТ «Банк Форум», з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки, в якій просять постановити рішення, яким визнати недійсним з моменту укладення Іпотечний договір, укладений 16 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований за №4054, квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 05 лютого 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством ВТБ ОСОБА_2, яке перейменоване у Публічне акціонерне товариство «ВТБ ОСОБА_2» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 8/1700/511 (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого за умовами якого ОСОБА_2 надав, а Позичальник прийняв грошові кошти у сумі 124837,00 доларів США зі строком повернення до 05.02.2026р. та сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника по вищевказаному кредитному договору між позивачем та відповідачем-1 ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір від 05.02.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 280.

Згідно п.п. 1.3. Іпотечного договору, реєстровий №282, предметом іпотеки виступає квартира АДРЕСА_2, яка належить на праві власності відповідачу-1 ОСОБА_3 (надалі за текстом - Предмет іпотеки).

05 лютого 2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було накладено заборону відчуження предмету іпотеки, зареєстровану в реєстрі за № 281. Одночасно внесено реєстраційний запис у державний реєстр іпотек (реєстраційний номер 6528958 контрольна сума Г96БГ34ГОА), що підтверджується витягом про реєстрацію у державному реєстрі іпотек №16819636, та внесено реєстраційний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 6528924 контрольна сума ЗВА8Г8В3ВЕ), що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 16819538.

Відповідно до п.п. 3.2. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодавець (ОСОБА_3В.) має право включно на підставі письмової згоди Іпотекодержателя зводити, знищувати стіни, здійснювати перебудову, проводити капітальний ремонт Предмета іпотеки, відчужувати Предмет іпотеки, передавати іншим особам в наступну іпотеку, в оренду/лізинг, оперативне управління, в користування, в спільну діяльність, реєструвати будь-яких осіб за адресою Предмета іпотеки або вчиняти інші дії, наслідком яких є зміна правового статусу предмета іпотеки.

Згідно частини 3 статті 9 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, відчужувати предмет іпотеки.

Заборгованість позичальника перед банком по кредитному договору до сьогодні не погашена.

Через невиконання Позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_2 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовною заявою про стягнення заборгованості. 01 листопада 2010 р. Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

У зв'язку з наявною непогашеною заборгованістю позичальника по кредитному договору, з метою забезпечення можливості задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмету іпотеки, жодних повідомлень про зняття заборони з вищевказаного майна банком не надсилалось.

Однак, незважаючи на вказані обставини (обтяження квартири іпотекою, заборона відчуження, та відсутність згоди Банку як іпотекодавця) 16 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», який перейменований у Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (надалі - Відповідач¬ -2) та ОСОБА_5, укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №4054, всупереч наявного іпотечного договору, укладеного між Банком та Відповідачем-1. Предметом даного договору іпотеки є квартира АДРЕСА_2.

Таким чином, при укладені вищевказаного правочину ОСОБА_3 були допущені грубі порушення діючого законодавства України.

Крім того, позивач вказує, що ОСОБА_3, як Іпотекодавець, без письмової згоди Банку як Іпотекодержателя, порушивши вимоги пункту 3.2. Іпотечного договору та вимоги статті 9 ЗУ «Про Іпотеку» уклала Іпотечний договір від 16.09.2008 року вищезазначеного нерухомого майна, яке знаходиться в іпотеці Банку на підставі Іпотечного договору №б/н від 05.02.2008 року, реєстровий номер 280, укладеного між Банком та ОСОБА_3

Також, звертає увагу суду, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу було здійснено зняття заборони відчуження предмету іпотеки, вилучено запис з ЄРЗВОНМ та Державного реєстру іпотек, на підставі підроблених документів, а саме: підробленого листа ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» від 12.09.2008 року за №132/1700.06-08-02, підробленої заяви про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна від 12.09.2008 р. за №134/1700.06- 08-02 та підробленого повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 12.09.2008р. за №133/1700.06-08-02.

Окрім того, зазначає, що позивач не звертався до нотаріуса із жодними листами та заявами про виключення записів і не повідомляв про виконання основного зобов'язання та припинення іпотеки.

Вищезазначені факти підтверджуються тим, що 29 червня 2010 року прокурором Галицького району м. Львова ОСОБА_6 порушено кримінальну справу за фактом вчинення службовими особами Львівської філії ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України. 04 липня 2011 року слідчим прокуратури Галицького району м. Львова ОСОБА_2 було перекваліфіковано порушення кримінальної справи № 181-0282 за фактом вчинення службовими Львівської філії ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України на ст. ст. 358 ч.1, 190 ч.4 КК України та порушено кримінальну справу за фактом підроблення невстановленими особами офіційних документів ЛФ ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» та заволодіння майном ЛФ ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» шляхом обману, за ознаками злочинів передбачених ст. ст. 358 ч.1, 190 ч.4 КК України. В ході розслідування зазначеної кримінальної справи було проведено судово-почеркознавчу експертизу, де згідно висновку №264 від 23.12.2010 року встановлено, що в підписах від імені ОСОБА_7 у вищезазначених документах встановлена технічна підробка з наслідуванням підпису ОСОБА_7, а також три відтиски круглої печатки, які наявні на трьох документах нанесені не круглою печаткою ЛФ ВАТ «ВТБ, а нанесені за допомогою рельєфного мастичного кліше.

Зазначене беззаперечно свідчить, що всі обтяження (іпотека, заборона відчуження) були зняті на підставі підроблених документів, а саме: підроблених листа ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» від 12.09.2008 року за №132/1700.06-08-02, заяви про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна від 12.09.2008 р. за №134/1700.06-08-02 та повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 12.09.2008 р. за №133/1700.06-08-02.

Відтак вважають, що оспорюваний Договір іпотеки порушує права позивача, оскільки ОСОБА_2 позбавлений можливості задовільнити свої вимоги за Кредитним договором № 8/1700/511 від 05.02.2008 року за рахунок майна переданого в іпотеку.

Станом на 05.02.2016 р. заборгованість Відповідача-1 перед Позивачем по кредитному договору №8/1700/511 від 05.02.2008 р. залишається не погашеною та становить 210611,69 доларів США.

В зв'язку з цим, у позивача існує право звернутися за захистом свого порушеного цивільного права в суд шляхом визнання правочину (Договору іпотеки) недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з"являлась, хоча судом про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать рекомендовані повідомлення та оголошення на сайті "Судова влада", які долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_8 скерував на адресу суду письмові заперечення на позовні вимоги (а.с.74). Просив відмовити у задоволенні позову. В останні судові засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявилася, надіслала письмове пояснення та заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.55).

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що 05 лютого 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ ОСОБА_2», яке перейменоване у Публічне акціонерне товариство «ВТБ ОСОБА_2» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 8/1700/511, згідно умов якого ОСОБА_2 надав, а Позичальник прийняв грошові кошти у сумі 124837,00 доларів США зі строком повернення до 05.02.2026р. та сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних (а.с.39-42).

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника по вищевказаному кредитному договору між позивачем та відповідачем-1 ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір від 05.02.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 280 (а.с.35-38).

Згідно п. 1.3. Іпотечного договору, реєстровий №282, предметом іпотеки виступає квартира АДРЕСА_2, яка належить на праві власності відповідачу-1 ОСОБА_3 (надалі - Предмет іпотеки).

05 лютого 2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було накладено заборону відчуження предмету іпотеки, зареєстровану в реєстрі за № 281. Одночасно внесено реєстраційний запис у державний реєстр іпотек (реєстраційний номер 6528958 контрольна сума Г96БГ34ГОА), що підтверджується витягом про реєстрацію у державному реєстрі іпотек №16819636, та внесено реєстраційний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 6528924 контрольна сума ЗВА8Г8В3ВЕ), що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 16819538.

Відповідно до п.п. 3.2. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодавець ОСОБА_3 має право виключно на підставі письмової згоди Іпотекодержателя зводити, знищувати стіни, здійснювати перебудову, проводити капітальний ремонт Предмета іпотеки, відчужувати Предмет іпотеки, передавати іншим особам в наступну іпотеку, в оренду/лізинг, оперативне управління, в користування, в спільну діяльність, реєструвати будь-яких осіб за адресою Предмета іпотеки або вчиняти інші дії, наслідком яких є зміна правового статусу предмета іпотеки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини 3 статті 9 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, відчужувати предмет іпотеки.

Через невиконання Позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору, ОСОБА_2 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовною заявою про стягнення заборгованості. 01 листопада 2010 р. Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

У зв'язку з наявною непогашеною заборгованістю позичальника по кредитному договору, з метою забезпечення можливості задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмету іпотеки, жодних повідомлень про зняття заборони з вищевказаного майна банком не надсилалось.

Однак, незважаючи на вказані обставини (обтяження квартири іпотекою, заборона відчуження, та відсутність згоди Банку як іпотекодавця) 16 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», який перейменований у Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (надалі - Відповідач¬ -2) та ОСОБА_5, укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №4054, всупереч наявного іпотечного договору, укладеного між Банком та Відповідачем-1. Предметом даного договору іпотеки є квартира АДРЕСА_2 (а.с.29-34).

Крім того, відповідач ОСОБА_3, як Іпотекодавець, без письмової згоди Банку як Іпотекодержателя, порушивши вимоги пункту 3.2. Іпотечного договору та вимоги статті 9 ЗУ «Про Іпотеку» уклала Іпотечний договір від 16.09.2008 року вищезазначеного нерухомого майна, яке знаходиться в іпотеці Банку на підставі Іпотечного договору №б/н від 05.02.2008 року, реєстровий номер 280, укладеного між Банком та ОСОБА_3

Також, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу було здійснено зняття заборони відчуження предмету іпотеки, вилучено запис з ЄРЗВОНМ та Державного реєстру іпотек, на підставі підроблених документів, а саме: підробленого листа ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» від 12.09.2008 року за №132/1700.06-08-02, підробленої заяви про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна від 12.09.2008 р. за №134/1700.06- 08-02 та підробленого повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 12.09.2008р. за №133/1700.06-08-02. Проте, позивач не звертався до нотаріуса із жодними листами та заявами про виключення записів і не повідомляв про виконання основного зобов'язання та припинення іпотеки.

Так, 29 червня 2010 року прокурором Галицького району м. Львова ОСОБА_6 порушено кримінальну справу за фактом вчинення службовими особами Львівської філії ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України (а.с.15-16).

04 липня 2011 року слідчим прокуратури Галицького району м. Львова ОСОБА_2 було перекваліфіковано кримінальну справу № 181-0282 за фактом вчинення службовими Львівської філії ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України на ст. ст. 358 ч.1, 190 ч.4 КК України та порушено кримінальну справу за фактом підроблення невстановленими особами офіційних документів ЛФ ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» та заволодіння майном ЛФ ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» шляхом обману, за ознаками злочинів передбачених ст. ст. 358 ч.1, 190 ч.4 КК України (а.с.12-14).

В ході розслідування зазначеної кримінальної справи було проведено судово-почеркознавчу експертизу, де згідно висновку №264 від 23.12.2010 року встановлено, що в підписах від імені ОСОБА_7 у вищезазначених документах встановлена технічна підробка з наслідуванням підпису ОСОБА_7, а також три відтиски круглої печатки, які наявні на трьох документах нанесені не круглою печаткою ЛФ ВАТ «ВТБ, а нанесені за допомогою рельєфного мастичного кліше (17-28).

Вищенаведене свідчить, що всі обтяження (іпотека, заборона відчуження) були зняті на підставі підроблених документів, а саме: підроблених листа ВАТ «ВТБ ОСОБА_2» від 12.09.2008 року за №132/1700.06-08-02, заяви про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна від 12.09.2008 р. за №134/1700.06-08-02 та повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 12.09.2008 р. за №133/1700.06-08-02.

Відтак, оспорюваний Іпотечний договір, укладений 16 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований за №4054 порушує права позивача, оскільки ОСОБА_2 позбавлений можливості задовільнити свої вимоги за Кредитним договором № 8/1700/511 від 05.02.2008 року за рахунок майна, переданого в іпотеку.

Крім того, заборгованість відповідача ОСОБА_3 перед позивачем по кредитному договору №8/1700/511 від 05.02.2008 р. залишається не погашеною та становить 210611,69 доларів США.

Стаття 17 закону України «Про іпотеку» визначає наступні підстави припинення іпотеки: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предметіпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі, якщо іпотекодавець не відновив її. Жодна із зазначених підстав припинення іпотеки не настала.

Крім того, стаття 74 Закону «Про нотаріат» регламентує порядок зняття заборони з майна, яке є предметом іпотеки, а саме: одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Таким чином, єдиною та безумовною умовою для зняття заборони відчуження з майна, яке перебуває в іпотеці банку, є повідомлення банку.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про іпотеку» предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об'єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об'єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

При цьому, згідно вимог п. 3.2. Договору іпотеки, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, передача в наступну іпотеку вимагає обов'язкової письмової згоди Іпотекодержателя першої черги. Проте позивач жодної згоди на передачу вказаного майна в наступну іпотеку не надавав.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Так, на момент укладення спірного іпотечного договору, відповідачу ОСОБА_3 було відомо про існування іпотечного договору, укладеного між нею та ПАТ «ВТБ БАНК» та про заборгованість за кредитним договором.

У відповідності до положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 „ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в рівних частинах підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з позовною заявою до суду.

У звязку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача 1378,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним з моменту укладення Іпотечний договір, укладений 16 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований за №4054, квартири АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1), Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2» (, м. Київ, вул. Т. Шевченка, 8/26) судовий збір в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_9