АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1901/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Івахненко О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Чигиринська аграрна компанія» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Івахненко О.Г., у справі за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Чигиринська аграрна компанія», третя особа: Чигиринська районна державна адміністрація про скасування речового права оренди землі та повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Чигиринська аграрна компанія», третя особа: Чигиринська районна державна адміністрація про скасування речового права оренди землі та повернення земельної ділянки, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є власником земельної ділянки площею 2,19 га кадастровий номер НОМЕР_2, розміщеної в адміністративних межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 реєстраційний номер 232 від 24 квітня 2004 року.

30 травня 2012 року позивач та відповідач підписали договір оренди вказаної земельної ділянки.

Речове право по даному договору оренди зареєстровано в державному реєстрі 16 квітня 2014 року.

Згідно п. 7 вказаного договору оренди початком терміну дії договору є дата проведення його державної реєстрації, а згідно п. 40 цього договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Строк дії договору встановлено на 5 років, який повинен обчислюватись з дня його державної реєстрації.

На час укладення договору оренди землі діяли норми Закону України "Про оренду землі", за якими державна реєстрація правочинів була обов'язковою умовою їх чинності, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягала внесенню до Державного реєстру прав, однак відповідачем не було дотримано вимог закону та не проведено державну реєстрацію договору, у зв'язку з чим договір оренди землі не набрав чинності.

Зареєстроване речове право, на підставі вказаного договору, перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати своє право власності.

На підставі викладеного позивач просив суд скасувати речове право оренди земельної ділянки площею 2,19 га кадастровий номер НОМЕР_2, розміщеної в адміністративних межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, право на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 реєстраційний номер 232 від 24 квітня 2004 року, номер запису 5398248, зареєстрованого на підставі договору оренди від 30 травня 2012 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Чигиринська аграрна компанія», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 12520901. Зобов'язати СТОВ «Чигиринська аграрна компанія» повернути земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2018 року позов задоволено.

Скасовано речове право оренди земельної ділянки площею 2,19 га кадастровий номер НОМЕР_2, розміщеної в адміністративних межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, право на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, реєстраційний номер 232 від 24.04.2004 року, номер запису 5398248, зареєстрованого на підставі договору оренди землі, укладеного 30.05.2012 року між ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Чигиринська аграрна компанія" (, юридична адреса: с. Рацево Чигиринського району Черкаської області), Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:12520901.

Зобов'язано сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Чигиринська аграрна компанія" (, юридична адреса: с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області) повернути ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, яка, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції СТОВ «Чигиринська аграрна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що власник майна має право на витребування майна з чужого незаконного володіння та на вимогу про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем при зверненні до суду було невірно обрано спосіб захисту порушених прав власності, на що суд уваги не звернув та розглянув позов про скасування речового права оренди. Також зазначав, що судом розглянуто вимоги, які не відносяться до юрисдикції загальних судів, оскільки вирішення питання про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відноситься до юрисдикції адміністративного суду. Крім того, апелянт зазначає про те, що позивачем заяву подано із значним порушенням строків позовної давності, оскільки позовні вимоги могли бути заявлені починаючи з січня 2013 року, тобто відразу після набуття чинності Закону яким з тексту статей виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права на основі фактичних обставин справи, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, договір оренди землі не був зареєстрований, а тому не набрав чинності, відповідно не могло бути зареєстроване речове право на підставі договору який не набрав чинності.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3, позивачу належить земельна ділянка загально площею 2.64 га, що розташована в межах Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (а.с. 11).

30 травня 2012 року позивач та відповідач підписали договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2.1893 га .(а.с. 12-13).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до статі 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до п. 7 договору оренди землі, що був підписаний між ОСОБА_3 та СТОВ «Чигиринська аграрна компанія» він укладався строком на 5 років. Початком терміну дії договору є дата проведення його державної реєстрації.

В пункті 40 Договору зазначено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна № 134849219 від 19 серпня 2018 року, на підставі вказаного договору оренди землі, 16 квітня 2014 року було зареєстровано право оренди земельної ділянки .(а.с. 14)

З наявного в матеріалах справи листа відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.340-343/112-18 від 21 серпня 2018 року слідує, що державна реєстрація вищевказаного договору оренди землі в період з 30 травня 2012 року по 01 січня 2013 року не здійснювалась (а.с.15).

01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов'язковість державної реєстрації договорів оренди землі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Чигиринська аграрна компанія» не виконало передбачений законом і договором обов'язок щодо проведення державної реєстрації договору оренди землі, в зв'язку з чим договір оренди землі від 30 травня 2012 року не може вважатись таким, що набрав чинності. Проведення 16 квітня 2014 року державної реєстрації речового права на підставі вказаного договору оренди не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а отже і не може впливати на момент набрання чинності цим договором оренди землі.

До таких висновків прийшов Верховний Суд в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 696/1879/15-ц.

Реєстрація речового права оренди земельної ділянки не могла бути здійснена на підставі договору який не набрав чинності, оскільки відсутня сама правова підстава для здійснення такої реєстрації, а відтак підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що вирішення питання про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відноситься до юрисдикції адміністративного суду є безпідставними.

Даний спір стосується безпідставного використання відповідачем по справі СТОВ «Чигиринська аграрна компанія» земельної ділянки належної позивачу та створенню перешкод власнику у користуванні та розпорядження земельною ділянкою шляхом безпідставної реєстрації речового права.

Вимога про скасування реєстрації речового права є похідною від спору щодо майнових прав , а тому є цивільно-правовим та відповідно до ст. 19 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, крім того відповідач по справі не є суб`єктом владних повноважень.

До таких висновків прийшла і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 4 вересня 2018 року в справі №823/2042/16.

Також є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач із заявою про застосування позовної давності до суду першої інстанції не звертався, а відтак застосування судом строку позовної давності до вимог позивача, в разі такого пропуску, суперечило б наведеним положенням закону.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 ЦПК України).

З аналізу статті 5 ЦПК України можливо зробити висновок, що спосіб захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи не обмежений законом або договором. Основна вимога до способу захисту це те, що він не повинен суперечити закону, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368,374,375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Чигиринська аграрна компанія» - залишити без задоволення, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Чигиринська аграрна компанія», третя особа: Чигиринська районна державна адміністрація про скасування речового права оренди землі та повернення земельної ділянки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 13 грудня 2018 року.

Судді