Справа № 297/2259/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі: Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що 01 серпня 2004 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельні ділянки, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, що належали батьку згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ЗК № 026596 від 30.12.1997 року та Серії І-ЗК 026596 від 14.12.2001 року. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 04.11.2006 року ОСОБА_4 померла, після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, що їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЗК №012327 від 14.12.2001 року, а також земельні ділянки, успадковані після смерті ОСОБА_3. ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом, однак у встановлений законом шестимісячний термін позивач відповідну заяву до нотаріальної контори не подав, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як фактично проживав без реєстрації у будинку батька.

З метою прийняття спадщини, позивачем ініційовано звернення до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, однак нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини з підстав пропуску позивачем передбаченого в ст. 1270 ЦК України строку, окрім того, нотаріусом розяснено необхідність вирішити питання щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку.

Вищезазначені обставини змусили позивача звернутися із даною заявою до суду, так як причина не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, являється поважною.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечую проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 148014 від 02.08.2004 року, ОСОБА_3, помер 01 серпня 2004 року.

Також, як вбачається з свідоцтва про смерть серії I-ФМ №027475 04.11.2006 року, ОСОБА_4, померла 04.11.2006 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належне їй на момент смерті майно, яке розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Берегівського району.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4, позивач не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті матері.

Також встановлено, що при зверненні позивача до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_5,із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, йому було відмовлено в цьому, з посиланням на пропуск ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вважав, що прийняв спадщину.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про її прийняття.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1272 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 200, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за померлою 04.11.2006 року матірю ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя ОСОБА_6.