ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/210/18 Справа № 182/8527/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження,цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року, яке постановлено суддею Рибаковою В.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи - Відділ Держгеокадастру у м. Нікополі Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Нікопольська міська рада Дніпропетровської області, про усунення перешкод у приватизації земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1, що належить йому на підставі договору дарування від 26.03.2009 року. Відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння АДРЕСА_2, розташованого на межі з його домоволодінням.

Земельна ділянка площею 599 кв.м, на якій розташовано його домоволодіння, виділена рішенням виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 222 від 21.05.1987 року колишньому власнику ОСОБА_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку.

У 2015 році позивач звернувся до Нікопольської міської ради для отримання дозволу на виготовлення землевпорядної документації для подальшої приватизації землі. Серед документів, які необхідно надати землевпорядній організації, є акт про узгодження меж земельної ділянки, у зв'язку з чим він звернувся до суміжних землекористувачів з метою узгодження і отримав узгоджувальні підписи від суміжних землекористувачів - від сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Однак, відповідач ОСОБА_2 суміжний землекористувач безпідставно відмовилась підписати зазначений акт встановлення меж земельної ділянки, у зв'язку з чим він не має можливості продовжити процес приватизації.

Відмова власника суміжного землекористувача ОСОБА_2, що мешкає по АДРЕСА_2, перешкоджає приватизації земельної ділянки та порушує його права. На підставі викладеного, позивач вважає, що дії відповідача ОСОБА_2 відносно її безпідставної відмови від підпису в акті узгодження меж земельної ділянки є протиправними, вони порушують положення ч.2 ст.152 ЗК України та його, позивача, особисті конституційні права на приватизацію земельної ділянки.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною відмову ОСОБА_2 у підписанні Акту від 22.04.2015 року та визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 без узгодження меж земельної ділянки з ОСОБА_2, дозволивши йому подальшу приватизацію земельної ділянки у відповідності з чинним законодавством; стягнути з відповідача судовий збір та судові витрати, пов'язані з виконанням геодезичної зйомки.

Рішенням Нікопольського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову ОСОБА_2 у підписанні Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.04.2015 року та визнано за ОСОБА_1 право на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 без узгодження меж земельної ділянки з ОСОБА_2, дозволено ОСОБА_1 подальшу приватизацію земельної ділянки у відповідності з чинним законодавством. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн. та судові витрати, пов'язані з виконанням геодезичної зйомки в розмірі 1000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, неповним дослідженням доказів що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що матеріали справи не містять доказів звернення до неї із пропозицією підписання будь-яких документів, Акт про узгодження меж не містить даних про неї. Судом не зазначено, яким саме чином вона спричиняє перешкоди. Судом не враховано заяву ОСОБА_2 до комісії з вирішення земельних спорів №18 від 28.05.2014 року, щодо приведення земельної ділянки у відповідність із межами відповідно до технічної документації.

У відзиву на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_10 просить рішення, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема зазначає, що у першому судовому засіданні відповідач відмовилася підписати акт, що доводить її безпідставну відмову та спростовує посилання в апеляційній скарзі. Крім того, виміри земельної ділянки проведені під час розгляду справи в суді встановили, що земельна ділянка відповідача складає 1109кв.м, що на 199 кв.м більша за її проектну документацію. Земельна ділянка позивача при існуючих межах становить 599 кв.м.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, відповідача ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 222 від 21.05.1987 року «Про вилучення та виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків та господарських побудов» та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, земельна ділянка площею 599 кв.м. по АДРЕСА_1, була виділена ОСОБА_4. (а.с.55,56).

Рішенням виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 164 від 22.03.1990 року «Про відчуження житлових будинків в м. Нікополі» ОСОБА_4 було дозволено продаж житлового будинку по АДРЕСА_1, готовністю 11%, ОСОБА_11 та наділено її земельною ділянкою площею 599 кв.м. (а.с.57).

Право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, перейшло ОСОБА_11 набула на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С.(а.с.155-160).

Згідно договору купівлі-продажу від 14.05.2007 року ОСОБА_13 придбав у ОСОБА_11 незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1, що розташованій на земельній ділянці площею 599 кв.м (а.с.161-163).

За договором дарування від 26.03.2009 року позивач ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок, незавершений будівництвом, готовністю 11%, під АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, площею 599 кв.м. (а.с.8,165,166)

Головним архітектором м. Нікополя 28.04.2010 року затверджено робочий проект будівництва житлового будинку, гаражу та сараю на ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.131-134).

Нікопольською міською радою було прийнято рішення № 19-60/VІ від 27.03.2015 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в м. Нікополь для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.13-15).

Відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння АДРЕСА_2: (а.с.144- 148).

З документами для здійснення приватизації позивач звернувся до ТОВ «Домінант» для підготовки землевпорядної документації.

Згідно Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.04.2015 року власники (користувачі) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявили, про свідчать узгоджувальні підписи від суміжних землекористувачів - від сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с.16,51).

Як вбачається з протоколу № 8 засідання комісії по вирішенню земельних спорів від 10.06.2015 року розглядалася заява представника позивача ОСОБА_10, яка просила винести на комісію з вирішення земельних спорів питання щодо відмови сусіда ОСОБА_2 погодити межі земельних ділянок та яка повідомила, що є дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 у розмірі 0,0599 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак відповідач категорично відмовляється погодити межі земельних ділянок. ОСОБА_2 на засідання комісії не з'явилась, представнику позивача - ОСОБА_10 було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. (а.с.21,50,52-53),

Листом № 161 від 10.12.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінант», повідомило ОСОБА_1 про те, що виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, не можливо, у зв'язку з відсутністю погодження акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання суміжними землекористувачами (землевласниками) земельної ділянки. (а.с.9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції керувався ст.ст.106,118 ЗК України та дійшов висновку, що відповідач, як власник суміжної земельної ділянки, відмовляється підписати акт меж земельної ділянки без жодних мотивів, що перешкоджає позивачу здійснити приватизацію землі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спір між сторонами виник спір з приводу перешкоди відповідача, як власника суміжної земельної ділянки, від підписання Акту меж земельних ділянок для оформлення позивачем землевпорядної документації для приватизації земельної ділянки, на якій розташований його будинок.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

З огляду на те, що порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст.118 ЗК України, то із вимог закону вбачається, що для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів.

Згідно вимог ч.1 ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Детально дана процедура врегульована Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 (далі за текстом - Інструкція).

З п.2.8 Інструкції вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі включає, зокрема, план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки.

Відповідно до п.3.12 Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до п.б ч.2 ст.198 ЗК України, кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося.

Погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають.

Крім того слід зауважити, що розділом II Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року не вимагає обов'язкового складання та підписання Акту узгодження меж земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації, тому слід вважати, що спір про право, у випадку не підписання акту погодження меж, відсутній.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2, та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -Відділ Держгеокадастру у м. Нікополі Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Нікопольська міська рада Дніпропетровської області, про усунення перешкод у приватизації земельної ділянки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: