Провадження № 2/522/4324/18
01 листопада 2018 року Приморський районний суд міста Одеси
у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.
при секретарі Смоковій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -
Позивач ОСОБА_1 національний університет імені ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача та просить виселити ОСОБА_3 із самовільно зайнятих житлових кімнат № 7, 8, 9 в гуртожитку по Французькому бульвару 48/50 в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення.
При цьому позивач посилається на те, що відповідачка працювала в ОСОБА_1 національному університеті імені ОСОБА_2 по посаді двірника та сторожа за сумісництвом з 13.05.1993 року по 31.12.1999 року, в звязку з відсутністю у відповідачки власного житла їй на умовах тимчасового проживання на час перебування у трудових відносинах було виділено кімнату в гуртожитку без надання відповідного ордеру та без укладання будь-якого цивільно-правового договору, особовий рахунок зі сплати за житлово-комунальні послуги на ім'я відповідачки не відкривався. Проте після звільнення з роботи у 1999 році відповідачка не звільнила надану їй в тимчасове користування кімнату,натомість зайняла ще дві прилеглі кімнати в цьому ж гуртожитку, що унеможливило заселення до цих кімнат інших працівників університету.
Крім того, позивач посилався на той факт, що гуртожиток, кімнати в якому самовільно зайняті відповідачкою, розташований на території ботанічного саду ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2, який входить до складу природно-заповітного фонду України як об'єкт загальнодержавного значення, позивач як землекористувач, несе повну відповідальність за належне утримання території ботанічного саду та додержання встановленого режиму його території, проте перебування відповідачки без достатніх правових підстав на території ботанічного саду та порушення нею пропускного режиму суперечить відповідним приписам нормативних вимог, що поставлені перед університетом.
В звязку із зазначеним позивач змушений звернутися до суду із позовом про виселення ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу в її відсутності.
Відповідачка на неодноразовий виклик суду в судові засідання не зявлялася, неодноразово подавала до суду заяви про відкладення судового розгляду справи в звязку із погіршенням стану її здоровя, правовою допомого представника не користувалась, відзив на позов не подавала, про час та місце судових засідань повідомлена належним чином.
З огляду на вищевикладене зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, згідно до ст. 280 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до довідки за № 32-76 від 05.10.2016 року гуртожиток за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 48/50 знаходиться на балансі ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 з 1888 року.
З урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з твердженням позивача про те, що проживання та перебування відповідачки без достатніх правових підстав на території ботанічного саду та порушення нею пропускного режиму суперечить відповідним приписам нормативних вимог, що поставлені перед університетом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 з 13.05.1993 року по 19.04.1999 року працювала в ОСОБА_1 національному університеті імені ОСОБА_2 по посаді двірника за сумісництвом, а з 19.04.1999 року по 31.12.1999 року на посаді сторожа за сумісництвом (наказ від 28.05.1993 року за № 746-18, наказ від 19.04.1999 року за № 558-18).
Актом про факт мешкання в кімнатах № 7,8,9 від 12.10.2017 року комісією встановлено, що ОСОБА_3 без дозвільних документів продовжує займати кімнати № 7,8,9 в гуртожитку по Французькому бульвару, 48/50 в м. Одесі, на неодноразові пропозиції про виселення та звільнення речей відповідає відмовою.
Відповідно до ст. 129 ЖК України, єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку є ордер.
Згідно з ч. ч. 1,2 статті 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням.
Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України передбачає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоуправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.
Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов'язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.
Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи те, що ОСОБА_3 в трудових відносинах з відповідачем не перебуває, що ОСОБА_1 національний університет імені ОСОБА_2 відповідного ордеру не видавав, будь-якого цивільно-правового договору з відповідачкою щодо оренди спірних приміщень не укладав, особовий рахунок зі сплати за житлово-комунальні послуги на ім'я відповідачки не відкривався, тому позовні вимоги ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне виселити ОСОБА_3 із самовільно зайнятих житлових кімнат № 7, 8, 9 в гуртожитку по Французькому бульвару 48/50 в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення.
На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 47, 58, 61, 109, 116, 132ЖКУкраїни, 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України,суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_3 із кімнат № 7,8,9 гуртожитку за адресою: Французький бульвар, 48/50 в м. Одесі, без надання іншого житлового приміщення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 08.11.2018 року.
Суддя В.І. Загороднюк
01 листопада 2018 року