Провадження № 2/761/3434/2018
10 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Малашевського О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом -
У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1. Відповідно до довідки Форми №3, у даному будинку зареєстровані шість осіб, а саме: позивач, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відповідач по справі ОСОБА_2. Як вказує ОСОБА_1, відповідач фактично з липня 2014 року в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. Оскільки за вказаною адресою відповідач не проживає більше року, обов'язків по утриманню житла не несе, комунальні послуги не оплачує, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є будинок АДРЕСА_1.
Вказаний будинок належить позивачу ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим Виконавчим органом Київської міської ради Головного управління житлового забезпечення на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23 вересня 2008 року №1643-С/ЖБ (а.с. 4).
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на час розгляду справи, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровано шість осіб - позивач ОСОБА_1, донька позивача ОСОБА_4, онуки відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_5 та колишній чоловік доньки позивача ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми №3 (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_2 з липня 2014 року у даному будинку не проживає, не несе витрати по її утриманню. Позивач вважає, що відповідач добровільно залишив місце свого проживання, у зв'язку з чим втратив право користування нею.
Згідно із ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Той факт, що відповідач не проживає у спірному будинку підтверджується, крім пояснень позивача, Актом від 11.04.2017 року про не проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_2, підписаним сусідами ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та засвідченим управителем ОСОБА_11 (а.с. 7).
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою він тривалий час не цікавиться.
Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність відповідача - ОСОБА_2 в спірному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача
Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В Р І Ш Е Н Н Я :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: частиною будинку АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
СУДДЯ М.А. РИБАК
Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2018 року.