ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/2493/16
Провадження № 22-ц/4820/115/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю учасників справи: представника апелянта - ОСОБА_4, представника позивача - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року (суддя Шевчук В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_7, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що з січня 2012 року вони з відповідачем почали проживати разом без реєстрації шлюбу, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет і разом вели домашнє господарство. Проживаючи разом до укладення шлюбу та бажаючи покращити житлові умови, сторони вирішили вкласти кошти в будівництво квартири по вул. Ізяславській в будинку 19А в м. Славута.

09 червня 2012 року сторони уклали шлюб, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності на збудовану квартиру відповідач зареєстрував в листопаді 2012 року за собою. В подальшому ОСОБА_6 почав заперечувати право власності позивача на дану квартиру, чинить їй та сину перешкоди в користуванні.

У звязку з цим, позивач просила суд встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з січня 2012 року по 09 червня 2012 року; визнати квартиру по вул. Ізяславській в будинку 19А в м. Славута об'єктом спільної сумісної власності подружжя; визначити частки в спільній сумісній власності, встановивши, що частка ОСОБА_7 становитиме ? частини вказаної квартири, так як і частина ОСОБА_6 ?; усунути їй та малолітньому сину ОСОБА_8 перешкоди в користуванні вказаною квартирою, шляхом примусового вселення.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період січня 2012 року по 09 червня 2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Визнано квартиру № 5 по вул. Ізяславській в будинку 19А в м. Славута Хмельницької області обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_7 право власності на ? частки квартири №5 по вул. Ізяславській в будинку 19А в м. Славута Хмельницької області.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частки квартири №5 по вул. Ізяславській в будинку 19А в м. Славута Хмельницької області

Усунуто ОСОБА_7 та малолітньому сину ОСОБА_8 перешкоди в користуванні квартирою № 5 по вул. Ізяславській в будинку 19А в м. Славута Хмельницької області, шляхом примусового вселення.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд прийняв рішення, опираючись лише на покази свідків, які є родичами позивача.

Апелянт зазначає, що суд проігнорував той факт, що позивач та відповідач почали проживати спільно з грудня 2012 року, що підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_7

Крім того, суд не взяв до уваги те, що апелянт не мав підстав брати кошти на будівництво спірної квартири, оскільки його батьки достатньо заробляють, що підтверджується декларацією про доходи.

Також, апелянт звертає увагу суду, на те, що при прийнятті рішення суд першої інстанції залишив поза увагою належні та допустимі докази, які підтверджують, що набуття квартири АДРЕСА_1 А, в м. Хмельницькому відбулось до реєстрації шлюбу, і позивач ні фінансово, ніяким іншим чином участі не брала.

ОСОБА_6 також зазначає, що покази свідка ОСОБА_9, який підвозив ОСОБА_7 до будинку 11А по вул. Ізяславська в м. Славута, не підтверджує, що вона там проживала, оскільки в будинку поряд проживає її близька подруга.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. За приписами частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як роз'яснено у пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснив, що під час застосування статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Отже, для застосування статті 74 СК України суд повинен встановити не лише сам факт спільного проживання чоловіка та жінки, а й те, що між ними склались відносини, притаманні подружжю, зокрема: ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, спільну участь у придбанні чи створенні майна.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 01 серпня 2011 року ОСОБА_6 уклав з фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 договір № 3 на пайову участь у будівництві (а. с. 54 Т.1).

Відповідно до умов Договору попередня балансова вартість квартири становить 165000 грн. Фінансування пайового будівництва пайовика здійснюється поетапно, а саме протягом першого етапу пайовик вносить не менше 40 відсотків від попередньої вартості квартири, сума внесена будівельними матеріалами (або конкретно визначена сума - 66000 грн.) сплачується стороною протягом 5-ти днів з моменту набрання чинності цим договором, а протягом другого етапу 60 відсотків вартості квартири 99000 грн. будівельними матеріалами у строк до 1.01.2012 року. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

09 червня 2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 09 червня 2012 року серії І БВ № 098779, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського МРУЮ в Хмельницькій області (а. с. 4 Т.1).

Згідно даних свідоцтва про народження від 06 грудня 2012 року серії І БІ №190191 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 5 Т. 1).

27 листопада 2012 року виконавчий комітет Славутської міської ради прийняв рішення № 485 про оформлення ОСОБА_6 права власності на квартиру № 5 у житловому будинку по вул. Ізяславській, 19А в м. Славута (а. с. 73 Т. 1).

Зі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна від 27 листопада 2012 року право власності на спірну квартиру ОСОБА_6 зареєстрував 29 листопада 2012 року (а. с. 93-94 Т.1).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачем надано докази на підтвердження факту проживання однією сімєю з січня по 9 червня 2012 року, відповідачем не надано беззаперечних доказів придбання спірної квартири за власні кошти, а тому, суд прийшов до висновку, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, спірна квартира придбана за спільні кошти подружжя і визначив частки у ній та прийняв рішення про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою шляхом вселення.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем надано докази на підтвердження факту проживання однією сімєю з січня по 9 червня 2012 року.

Між тим, зазначений висновок є сумнівним.

В основу цього висновку суд поклав пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9

Однак пояснення зазначених осіб не можуть бути підставою для визнання факту спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вказаний період. ОСОБА_11 та ОСОБА_9 є родичами позивачки.

Зазначені свідки дали загальні пояснення, що не можуть свідчити про ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сімї. Зазначені свідчення не підтвердженні жодним письмовим доказом.

Пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 суперечать матеріалам справи та поясненню допитаного в якості свідка ОСОБА_6, який пояснив, що позивач почала проживати спільно з ним з грудня 2012 року, після народження сина в квартирі його батьків за адресою квартира АДРЕСА_2. У спірній квартирі АДРЕСА_3 А у м. Славута жодного дня не проживала. Також відповідач пояснив, що кошти на спірну квартиру вносив самостійно, позивач коштів не вносила.

Не проживання позивачки у спірній квартирі підтверджується матеріалами перевірки поліцією заяви позивача про перешкоди відповідачем у її доступі до житла, а саме квартири АДРЕСА_2 (а. с. 140 - 151 Т. 2).

Прописка ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_4 27 грудня 2012 року спростовує пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та підтверджує пояснення ОСОБА_6

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав беззаперечних доказів придбання спірної квартири за власні кошти пославшись на те, що договір інвестування № 3 від 1 серпня 2011 року є суперечливим, не надано його оригіналу, а одна із копії не містить кінцевої дати фінансування будівництва.

Між тим, зазначений договір ніким не оспорений. 27 листопада 2012 року виконавчий комітет Славутської міської ради прийняв рішення № 485 про оформлення ОСОБА_6 права власності на квартиру № 5 у житловому будинку по вул. Ізяславській, 19А в м. Славута на підставі заяви відповідача та зазначеного договору інвестування № 3 від 1 серпня 2011 року (Т. 1 а. с. 73, Т.2 а.с. 247).

Позивач не надала доказів, що у терміни визначені в договорі вона вносила кошти чи будівельні матеріали на будівництво зазначеної квартири.

Таким чином Хмельницький апеляційний суд приходить до переконання, що матеріали справи не містять докази, що підтверджують, що сторони з січня по 9 червня 2012 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Відповідач надав до суду докази, що він на будівництво квартири, на яку 27 листопада 2012 року отримав право власності, кошти вніс самостійно до спільного проживання з позивачем. Тому, у ОСОБА_7 відсутні права на спірну квартиру.

За таких обставин, відсутні підстави до задоволення позову ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання квартири обєктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, тому рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року слід скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У звязку з цим, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 слід стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 5420 грн. 56 коп.

Відповідно до статті 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 5420 грн. 56 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 9 листопада 2018 року

Судді: А.В. Купельський

ОСОБА_2

ОСОБА_3