Справа 688/3115/18
№ 2/688/1028/18
Рішення

Іменем України

(заочне)

09 листопада 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Березюк Н.А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником будинку № 15 по вул. Митрополита Шептицького в м. Шепетівка Хмельницької області згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.08.2018 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 У червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та зареєструвала його у вказаному будинку. 08.10.2010 року шлюб між ними розірвано. З того часу він разом з нею у будинку не проживає. Маючи намір оформити субсидію та оформлюючи відповідні документи, позивач отримала довідку про склад сімї, з якої слідує, що крім неї, зареєстрованим у вказаному будинку значиться відповідач, який участі у оплаті комунальних послуг не приймає, жодних договірних відносин з приводу користування будинком з позивачем не має. Наявність реєстрації ОСОБА_2 в належному ОСОБА_1 будинку перешкоджає позивачу оформити соціальні пільги та повноцінно розпоряджатися належним їй на праві власності майном. А тому, просить суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Шепетівка, вул. Митрополита Шептицького, 15, Хмельницької області.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що ОСОБА_2 з жовтня 2010 року у будинку не проживає, особистих речей відповідача у ньому не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, договірних відносин з приводу користування будинком не має. А тому, просить суд ухвалити заочне рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзиву не подав.

В звязку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири (будинку) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння.

Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 28 серпня 2018 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1057, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2018 року №135704661, ОСОБА_1 є власником будинку № 15, що розташований по вул. Митрополита Шептицького в м. Шепетівка Хмельницької області.

З інформації, що надійшла з Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області від 19.09.2018 року та відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 17.09.2018 року №1017 на запит суду на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України та домової книги вбачається, що крім члена сім'ї позивача у вказаному будинку значиться зареєстрованим ОСОБА_2

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БВ №053757 від 08.10.2010 року слідує, що шлюб між сторонами було розірвано 08.10.2010 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області зроблено відповідний актовий запис за №192.

Згідно довідки № 211 від 01.09.2018 року, виданої квартальним комітетом № 7 виконавчого комітету Шепетівської міської ради, відповідач ОСОБА_2, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично з 08.10.2010 року не проживає за вказаною адресою.

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_4, яка є сусідкою, показала, що позивач є власником будинку № 15 по вул. Митрополита Шептицького в м. Шепетівка Хмельницької області та сплачує комунальні послуги за нього. Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивача, у будинку зареєстрований, однак, у ньому не проживає близько 8 років, житлом не користується, особисті речі останнього в помешканні відсутні.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що є бабусею позивача, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач з моменту розірвання шлюбу із її онукою у вказаному будинку не проживає, витрат на його утримання не несе. Житло залишив добровільно, ним не користується та не цікавиться, його особисті речі у ньому відсутні.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача ОСОБА_1, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.10.2010 року, не бере участі в утриманні та облаштуванні житла, будь-які договірні відносини між сторонами з приводу користування даним житлом також відсутні.

А тому, суд не знаходить підстав для збереження житлового приміщення за відповідачем та вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування ним.

За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серії НВ 615295, виданий 20.10.2011 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області) таким, що втратив право користування житлом, а саме: будинком №15 по вул. Митрополита Шептицького в м.Шепетівка Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НВ 615295, виданий 20.10.2011 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Козачук