КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________
Справа №753/9626/15
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/865/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Федан Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року (суддя Вовк Є.І.) за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про виправлення описки у виконавчому листі,

встановила:

заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 2 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №К2НСGB00260477 від 10 липня 2007р. у розмірі 60 239,11 Євро, що за курсом НБУ станом на 6 листопада 2014р. складає 1 049 166грн 51коп., та судовий збір у розмірі 3 037грн 93коп..

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 4 лютого 2016 року апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 2 червня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 10 липня 2007р. в розмірі 60 139,11євро, що за курсом НБУ станом на 6 листопада 2014р. еквівалентно 980 743грн 07коп. - заборгованість за кредитом; 2 853,50 євро, що за курсом НБУ станом на 6 листопада 2014р. еквівалентно 49 679грн 43коп. - заборгованість за відсотками; 953,44 євро, що за курсом НБУ станом на 6 листопада 2014р. еквівалентно 16 599грн 39коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, пеню у розмірі 214 907грн 49коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 3 654грн.

У травні 2018р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, в якій просило зазначити у листі вірну дату народження боржника.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року заяву задоволено, виправлено описку, допущену у виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом міста Києва від 14 березня 2016р. на виконання рішення у даній справі, зазначивши у вказаному виконавчому листі дату народження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Представник боржника посилається на неврахування судом того, що заявником пропущено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а зазначення дати народження боржника у виконавчому листі не є обов'язковим та не являється опискою.

Також представник боржника вважає, що звертаючись до суду із заявою, банк свідомо вводить суд в оману для поновлення строку для подачі виконавчого листа.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ПАТ КБ «Приватбанк» Стаднікова Д.В., який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 260 ЦПК України передбачено, що ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з, зокрема, мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції обмежився описовою частиною та зазначенням норми процесуального права, якою передбачена можливість виправлення помилки у виконавчому листі. Однак, суд не навів жодного обґрунтування задоволення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», редакція якого діяла на час видачі виконавчого листа, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, зазначення у виконавчому листі дати народження боржника не було обов'язковим.

З наявного у матеріалах справи виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 14 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що у ньому зазначено прізвище, ім'я та по батькові боржника, місце її проживання та ідентифікаційний номер.

Дата народження боржника у виконавчому листі зазначена судом не була, а тому відсутні підстави для виправлення помилки, яка була не допущена при оформлені виконавчого документа.

Крім того, стягувачем суду не було надано доказів, що не зазначення у виконавчому листі дати народження боржника стало підставою для не прийняття виконавчого документа до виконання виконавчою службою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви суд першої інстанції не мав.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ст. 432 ЦПК України у виконавчому листі може бути виправлена помилка, не описка.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги, що суд повинен був звернути увагу на те, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання закінчився, а тому суд не мав підстав для розгляду заяви про виправлення описки у виконавчому листі, не ґрунтуються на нормах процесуального права, які такого обмеження не передбачають.

Крім того, визначений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не є присічним (преклюзивним) і кредитор (стягувач) має право подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права, тому ухвала суд підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про виправлення описки у виконавчому листі залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 9 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк