ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1189/18
провадження № 2/753/3486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Козін В.Є.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

відповідачів не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_6 (далі по тексту - відповідач 1, ОСОБА_2) та ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач 2, ОСОБА_4.) про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року, яке набрало законної сили, було визнано право власності за ОСОБА_2 на 3/8 частини АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 (далі по тексту - ОСОБА_7). Проте, реалізувати своє право користування частиною квартири позивач не може, оскільки відповідачі всіляко перешкоджають в цьому. Відтак, позивач була змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 25 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. В цій ухвалі відповідачам було роз'яснено їх процесуальні права, запропоновано надіслати відзив на позов, в тому числі роз'яснено право на подання зустрічного позову із зазначенням строків. Вказану ухвалу разом з позовною заявою та додатками відповідачі отримали, що підтверджується зворотними повідомленнями.

Ухвалою суду від 22 березня 2018 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті в судове засідання на 25 квітня 2018.

04 червня 2018 року надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження у вказаній справі за підписом відповідача ОСОБА_4, при цьому ні відзиву, ні зустрічної позовної заяви від відповідачів до суду не надходило.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року вказану апеляційну скаргу було повернуто відповідачу ОСОБА_4 без розгляду.

30 жовтня 2018 року від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 про стягнення витрат на утримання будинку та прибудинкової території з клопотаннями про поновлення процесуальних строків для їх прийняття.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 про продовження строку на подання відзиву та зустрічної позовної заяви та повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -ОСОБА_6, про стягнення витрат на утримання будинку та прибудинкової території заявнику ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, вважали їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Пояснили, що позивач неодноразово намагалась потрапити до квартири, але відповідачі категорично відмовляються вести будь-які переговори з цього приводу, двері не відчиняють, на дзвінки не відповідають.

Представник відповідача 2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважав їх необґрунтованими, в зв'язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що позивач жодного разу не намагалася вселитися в спірну квартиру, а відтак немає підстав вважати, що відповідачі створили будь-які перешкоди у користуванні власністю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву та заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача 2, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_2 було визнано право власності на 3/8 частини АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

18 грудня 2017 року ОСОБА_2 було проведено державну реєстрацію права власності на 3/8 частини АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108740500 від 22 грудня 2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Власниками інших 5/8 часток даної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 5/18 часток за кожним.

В судовому засіданні позивач та її представник вказали, що після набрання рішенням законної сили ОСОБА_2 неодноразово намагалася вселитися до спірної квартири, однак відповідачі відмовляються впускати її до помешкання та вести переговори щодо її проживання в квартирі.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. А згідно зі ст. 383 цього Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що спірна квартира перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. На час розгляду даної справи у квартирі проживають відповідачі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що їй чиняться перешкоди у користуванні квартирою, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до Дарницького управління поліції НП у м. Києві з метою сприяння їй в забезпеченні доступу до житла.

Так, з листів -відповідей Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 21 липня 2017 року та 28 листопада 2017 року вбачається, що працівниками поліції були здійсненні неодноразові виходи за адресою: АДРЕСА_1, але двері квартири ніхто не відчиняє, на телефонні дзвінки відповідачі також не відповідають, письмові запрошення до приміщення поліції також ігноруються, спілкування з сусідами з даного приводу неможливе. Крім того, позивачу було рекомендовано звернутися до суду за захистом порушеного права. Враховуючи вищевикладене та надані в судовому засіданні пояснення учасників процесу судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачу користуватися даною квартирою, не впускають її в помешкання. Виникнення суперечок з приводу проживання ОСОБА_2 також зазначені в листах співробітників поліції по заявам позивача, які не змогли потрапити до квартири.

У спростування зазначеного будь яких належних доказів з боку відповідачів суду не надано.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином з відповідачів підлягає стягненню в рівних частках судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

18 грудня 2017 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги №40-17/ц, відповідно п. 3.1 якого гонорар адвоката становить 6 000 грн. До матеріалів справи долучено детальний опис наданих послуг адвокатом. При цьому суд вважає розмір таких витрат співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг.

Гонорар адвоката у розмірі 6 000 грн. позивачем на виконання умов договору про надання правової допомоги №40-17/ц від 18.12.2017 року було сплачено на підставі квитанції №3 від 18.12.2017 року. Віддатк, позивачем надано належні та допустимі документи, в розумінні статей 137-138 ЦПК України, на підтвердження надання професійної правничої допомоги.

З урахуванням зазначеного з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках понесені останньою витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319, 321, 356, 358, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 127, 178, 193, 194, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 до АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09 листопада 2018 року.

СУДДЯ Ю.С.МИЦИК