Справа № 567/1353/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Мельниченко Т.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів звернулася ОСОБА_1

У своїй позовній заяві зазначає, що оскільки змінились підстави з яких виходив суд, призначаючи стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як їхня донька ОСОБА_3 досягла повноліття і нарахування аліментів на її утримання припинилося, на даний час відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того стягувана з відповідача сума є недостатньою для повноцінного утримання дитини, оскільки Законом України Про державний бюджет України на 2017 рік встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 01 січня 2017 року для дітей віком до 6 років 1355 грн., з 01 травня 1426 грн., з 01 грудня 1492 грн., що значно перевищує суму, яку сплачує їй відповідач, тому просить змінити розмір, що стягується з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду до досягнення нею повноліття.

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача подала заяву в якій просить справу розглядати без їх участі.

30.01.2018 представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог у якій зазначаючи, що їхній з відповідачем син навчається в КЗ Острозький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Рівненської обласної ради на 2 курсі, що потребує значних грошових витрат на придбання одягу, канцелярських знарядь, спортивного одягу, та вказуючи на те, що матеріальне становище відповідача значно покращилося, оскільки він офіційно працевлаштований з 19.04.2010 за контрактом на невизначений термін і по даний час в ТОВ Готель Бізанціо у Венеції, просить задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням покращення матеріального стану відповідача, збільшення витрат на утримання дитини у звязку із навчанням.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача подала відзив на уточнення позовних вимог у якому вказала, що відповідач не має постійного місця роботи а перебуває тимчасово за кордоном у пошуках працевлаштування, тому немає постійного заробітку. Вказує, що позивачем не надано допустимих доказів, які б свідчили про отримання відповідачем заробітку для обґрунтування визначення розміру аліментів саме у частці від доходу. Зазначаючи, що у відповідача є інша сімя та малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, окрім того він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та проводити розгляд справи без її присутності.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

З свідоцтва про народження серії І-ГЮ №159670 встановлено, що сторони по справі вказані батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6)

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20.01.2012, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с.8)

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 26.06.2012 вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2012 до повноліття старшої дитини. (а.с.9)

З довідки №12 від 29.01.2018 встановлено, що ОСОБА_4 навчається в КЗ Острозький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Рівненської обласної ради на ІІ курсі (11 клас). (а.с.28)

З заяви виданої ТОВ Готель Бізанціо Венеція 21.10.2013 встановлено, що ОСОБА_2, що народився в Україні 25.01.1974, працює у них з 19.04.2010 за контрактом на невизначений термін та виконує обовязки портьє. (а.с.29,30)

З розрахунку заборгованості стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлено, що за період з 10.05.2012 по 13.11.2017 ОСОБА_2 було сплачено аліментів у розмірі 47200 грн. За 2017 рік у розмірі 533,10 грн. щомісяця, за 2016 рік 918,60 грн. щомісяця. Станом на 13.11.2017 заборгованість по аліментах відсутня. (а.с.36-37)

З скороченої виписки з актового запису про народження №135 від 9/2010 встановлено, що ОСОБА_2 значиться батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.41,42)

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народився 19.05.2001 і рішенням суду від 26.06.2012 з батька дитини ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх сина щомісячно, починаючи з 10.05.2012 до повноліття дитини. Також даним рішенням стягувалися аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на даний час досягла повноліття, стягнення аліментів припинилося.

Як вказано в позовній заяві та підтверджено у судовому засіданні, витрати на утримання сина зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини.

Звертаючись до суду, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що погіршилося її матеріальне становище, дитина потребує більших матеріальних витрат ні ж ті, що передбачалися раніше, а дохід відповідача продовжує мати стабільний характер у звязку із зайнятістю на роботі на території Італії, окрім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому дана обставина є підставою для зміни стягнення аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, наявністю непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв'язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2012 році розмір аліментів не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного забезпечення повноцінного харчування, одяг, навчання та розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти -це кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком до шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1492 гривень; з 01.07.2018 року - 1559 гривень; з 01 грудня - 1626 гривень. Згідно з даним Законом для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01.01.2018 - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років не може бути меншим ніж 930 гривень на місяць, на дитину у віці до шести років не може бути меншим ніж - 746 гривень.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України в редакції згідно закону №2037-У11 від 17.05.2017 - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення правильного способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Вирішуючи питання щодо розміру частки стягуваних аліментів, суд враховує ту обставину, що у відповідача є неповнолітня донька, яку він також за Законом зобовязаний утримувати.

Ст. 128 КЗпП України передбачено обмеження здійснення відрахувань із заробітної плати 50%. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках це обмеження становить 70%. Ця ж норма продубльована в ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, відповідно до загального правила, встановленого ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, у тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Відповідно до ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Окрім того, вирішуючи спір по даній справі з врахуванням посилання позивача на те, що вона несе витрати на навчання сина у ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, судом враховується те, що жодних доказів на підтвердження даних тверджень позивач не надала, як і враховується те, що позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивач не пред'являла.

Також судом не береться до уваги твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, оскільки із матеріалів справи встановлено, що він є працевлаштованим на території іншої країни, а доказів на спростування вказаної обставини відповідачем та його представником не подано.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З урахуванням усього вище викладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки аліменти, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 (місце реєстрації: м.Острог, вул.Юзефа Крашевського, буд.3 Рівненська область), на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 травня 2012 року та до повноліття дитини, визначеного рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2012 року, стягнувши з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: м.Острог, вул.Юзефа Крашевського, буд.3 Рівненська область) на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6