ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4985/18 Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Номер провадження: №22-ц/819/127/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Федосєєва Сергія Миколайовича, діючого в інтересах Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2018 року, у складі судді Дорошинської В.Е., у справі за скаргою ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4 на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, заінтересована особа - ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2018 року ОСОБА_3, діючий в інтересах ОСОБА_4,звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив: визнати незаконною бездіяльність Суворовського районного відділу ДВС при здійсненні виконавчих дій по примусовому виконанню рішення Херсонського міського суду від 23.09.2017 року та виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_5 боргу та судових витрат, що полягає:

--- у невчиненні дій по усуненню виявлених порушень вимог ч.1 ст.5, п.3 ч.1 ст.18, ст.11, ч.ч.1-3 ст.13, ч.ч.1, 3 ст.18, ст.ст.30, 36 Закону України "Про виконавче провадження" та Розділів 1, 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, Закону України "Про виконавче провадження", встановлених Херсонським міським судом в ухвалі від 07.02.2018 року та проведеною начальником ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області за дорученням голови ДВС України перевіркою;

--- у залишенні без розгляду та реагування на клопотання представника стягувача, поданих 27 жовтня, 02 листопада 2017 року та 10 лютого 2018 року на адресу вказаного відділу ДВС;

--- у невстановленні протягом більше ніж 5 місяців майнового стану боржника, у невідібранні від боржника пояснення, у ненаправленні жодної вимоги державного виконавця;

--- у невчиненні ніяких дій по притягненню боржника до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ст.ст.75, 76 Закону України "Про виконавче провадження".

Скарга обґрунтована тим, що 04.10.2017 року ним на адресу Суворовського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області були подані для виконання виконавчі листи, видані Херсонським міським судом Херсонської області від 25.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу за договором безпроцентної позики в розмірі 7364,64 дол. США, що еквівалентно 202453,84грн, а також судових витрат та витрат, пов'язаних з розглядом справи в розмірі 3389,00грн.

Стягувачем було отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2017 року №54831796 по виконавчому листу №766/1674/17 про стягнення коштів в розмірі 202453,89грн. Однак, постанови про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу про стягнення судових витрат та судових зборів в сумі 3389,00грн ані стягувач, ані його представник не отримали.

Ознайомившись 14.03.2018 року з матеріалами виконавчого провадження представник стягувача виявив факти незаконної бездіяльності органу ДВС щодо здійснення примусового виконання рішення суду, виявив чисельні порушення вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

З моменту відкриття виконавчого провадження та по теперішній час державним виконавцем не вживається заходів по встановленню майнового стану боржника. Більше того, понад п'ять місяців боржник навіть не допитаний і державним виконавцем не вживаються заходи щодо відібрання від нього пояснень. За цей час державним виконавцем було направлено на адресу боржника всього один виклик 30.11.2017 року, в якому державний виконавець зобов'язав боржника з'явитися та надати документальній відомості про себе. Повторних викликів не було направлено, з поданням про примусовий привід боржника він не звертався.

Стягувачем були направлені в ДВС 27 жовтня (звернення про відкриття кримінального провадження, звернення до суду про заборону виїзду за межі України, встановлення спільного з подружжям майна), 02 листопада 2017 року (звернення про направлення запиту до державної прикордонної служби) та 10 лютого 2018 року (звернення про усунення недоліку при направлення до банківської установи постанови про арешт коштів боржника) клопотання про вчинення певних виконавчих дій, однак вони залишені без реагування. І лише 14.03.2018 року було направлено запит до державної прикордонної служби, чим порушено строки розгляду клопотань.

Ухвалою Херсонського міського суду від 07.02.2018 року визнано незаконною бездіяльність вказаного відділу ДВС при здійсненні виконавчих дій по примусовому виконанню вказаного рішення. Проте, на сьогодні державний виконавець бездіє та не намагається усунути вказані судом недоліки.

Проведеною начальником ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області за дорученням голови ДВС України перевіркою встановлено порушення вимог ст.11, ч.ч.1-3 ст.13, ч.ч.1, 3 ст.18, ст.ст.30, 36 Закону України "Про виконавче провадження" та Розділів 1, 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, але державним виконавцем не вчиняється ніяких дій по усуненню виявлених порушень.

Державним виконавцем не вчинялося ніяких дій щодо притягнення боржника до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ст.ст.75, 76 ЗУ "Про виконавче провадження". На адресу ДВС представником стягувача були направлені клопотання про вчинення певних виконавчих дій, які залишені без відповіді.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2018 року скаргу було задоволено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду від 19 липня 2018 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити. Зокрема, вказав, що суд не звернув увагу на те, що державним виконавцем було прийнято та вчинено виконавчі дії у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" в межах наданих судом повноважень та при цьому жодних прав заявника ОСОБА_4 порушено не було. Так, поза увагою суду залишилось те, що після відкриття 04 жовтня 2017 року двох виконавчих проваджень (відповідно про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 202453,84грн, а також боргу в розмірі 3389,00грн) за відповідними заявами від 04.10.2017 року державним виконавцем ОСОБА_6 здійснено такі виконавчі дії:

--- 05.10.2017р - запити для перевірки майнового стану боржника до територіальних сервісних центрів, Управлінь в Херсонській області (ДМС, ДФС ОДПІ, Держгірпромнагляду);

--- 13, 24, 26 жовтня 2017р - виходи за адресою боржника АДРЕСА_1 (вдома нікого не виявлено, складено акт, а в останній раз виявлено сестру, зі слів якої боржник там не проживає);

--- 26.10.2017р - винесено постанову про арешт коштів та направлено до ПАТ "Альфа-Банк" та ПАТ "Укрсоцбанк";

--- 26.10.2017р - складена вимога про безперешкодний доступ до житла боржника;

--- 03.11.2017р - ще один вихід за адресою боржника, при якому сестра та її батьки повідомили, що на прохання боржника вони не будуть отримувати будь-яку кореспонденцію;

--- 29.11.2017р - винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідне обтяження до реєстру;

--- 30.11.2017р - виклик боржника на 06.12.2017р;

--- 01.12.2017р - надано копії матеріалів провадження представнику стягувача на його заяву.

В цей час приходили відповіді на запити та дії виконавця. Повторно направлено постанову про арешт коштів до ПАТ "Укрсоцбанк" після усунення недоліку та отримано 05.12.2017р повідомлення про виконання.

Після звільнення виконавця ОСОБА_6 провадження передано виконавцю Федосєєву С.М., яким також здійснено такі виконавчі дії:

--- 18.12.2017р - повторні запити в різні органи;

--- 19.12.2017р - направлено платіжні вимоги про списання коштів;

--- 02.01.2018р - винесено постанову про об'єднання двох проваджень у зведене;

--- 05.01.2018р - до суду направлено подання про оголошення боржника в розшук.

В цей час надходили відповіді з різних органів щодо боржника, за якими він пенсію не отримує, доходи й транспортні засоби відсутні, відсутні відкриті його розрахункові рахунки.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

03 жовтня 2018 року в газеті "Голос України" опубліковано повідомлення голови Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні, про початок роботи вказаного новоутвореного суду з 03 жовтня 2018 року.

Враховуючи наведене, від дня початку роботи Херсонського апеляційного суду останній діє як суд апеляційної інстанції, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

16 жовтня 2018 року цю справу автоматизовано було розподілено складу колегії суддів: головуючому судді (судді-доповідачу) - Майданіку В.В., суддям: Кутурлановій О.В., Орловській Н.В.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Учасниками справи не оспорюється той факт, що предметом оскарження у даній скарзі є дії та бездіяльність суб'єкта оскарження при виконанні ним рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу за договором безпроцентної позики у розмірі 7364,64 доларів США, що еквівалентно 202453,89грн, судового збору у розмірі 1904,31грн та судових витрат у розмірі 1485,05грн, за відповідними виконавчими листами від 25 вересня 2017 року, виданими цим же судом.

Отже, на примусовому виконанні виконавчої служби знаходяться виконавчий лист від 25.09.2017 року № 766/167417 та від 25.09.2017 року № 766/167417, видані Херсонським міським судом, по примусовому стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 202453,89грн та заборгованості в розмірі 3389,36грн.

На звернення до Департаменту ДВС представника ОСОБА_4 надана відповідь директора Департаменту що вказані виконавчі провадження входять до складу зведеного і що за результатами перевірки начальником управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області 31.01.2018 року винесено відповідну постанову (а.с.14).

Наявна зазначена вище постанова від 31.01.2018 року за наслідками перевірки, якою встановлено ряд порушень Суворовським РВ ДВС при виконанні зазначених виконавчих листів, які знаходяться у складі зведеного виконавчого провадження № 55456526, які були допущені з жовтня 2017 року і по січень 2018 року (а.с.15-22).

В основному акцентувалася увага на п'яти порушеннях п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" (про зобов'язання виконавця розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання) при отриманні відповідних звернень представника стягувача ОСОБА_3, на порушенні п.7 Розділу І Інструкції (відсутність повного мотивування в документі), на порушенні п.9 Розділу ІІ Інструкції (відсутність вихідних номерів на деяких документах).

Відповідно до вступної та резолютивної частини ували Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2018 року у справі № 766/21817/17 задоволено частково скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області (боржник - ОСОБА_5) та визнано незаконною бездіяльність вказаного відділу ДВС при здійсненні виконавчих дій по примусовому виконанню рішення Херсонського міського суду Херсонської області за виконавчими листами, виданими 25.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу, а саме: в частині ненаправлення постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу та його представнику в порядку та строки, встановлені Законом; порушення строків розгляду клопотань представника стягувача та порушення строків накладення обтяжень на майно боржника. У задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а.с.13).

За даними ЄДРСР постановою Апеляційного суду Херсонської області від 12.04.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 було залишено без задоволення, а вказану ухвалу - без змін.

Постановою начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Тюпляєва Я.Г. від 16.03.2018 року передано зведене виконавче провадження №55456526 для подальшого виконання з Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.52).

На виконання вказаної вище постанови від 16.03.2018 року постановою від 22.03.2018 року головного державного виконавця Суворовського РВ ДВС Федосєєва С.М. передано виконавчий документ за належністю (а.с.53).

Отже, з березня 2018 року Суворовського районного відділу ДВС як суб'єкт оскарження у цій справі не має відношення до виконання вказаного судового рішення.

Згідно з положеннями ст.ст.4, 5, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у разі звернення до суду відповідна особа на власний розсуд, у відповідності до чинного законодавства, має обрати спосіб захисту або поновлення порушеного права.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст.449 ЦПК України передбачено 10-денний строк на подання скарги до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права; пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено диспозитивність, за ч.1 ст.13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 18 вказаного Закону передбачені обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, ані порядок розгляду таких заяв та клопотань, ані строки їх розгляду, зазначеним законом не встановлені.

До того ж відповідно до ст.12 Закону України "Про звернення громадян" на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" Закон України "Про звернення громадян" не поширюється.

Статтями 75, 76 вказаного Закону передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії тощо, а також відповідальність за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону (несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей тощо).

З огляду на приведені норми процесуального права скарга на дії або бездіяльність державного виконавця має містити конкретні вимоги про відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження шляхом зобов'язання державного виконавця усунути певні порушення, вчинені при виконанні конкретної виконавчої дії.

За п.16 постанови №6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Отже, підсумовуючи викладене, апеляційний суд враховує таке:

- відомчою постановою керівництва ДВС від 31.01.2018 року, при прийнятті якої орган керувався іншими правовими нормами, ніж норми ЦПК України, було встановлено ряд порушень Суворовським РВ ДВС при виконанні зазначених виконавчих листів, які були допущені з жовтня 2017 року і по січень 2018 року;

- учасники виконавчого провадження не заперечують проти здійснення відповідних виконавчих дій, які вказані в апеляційній скарзі;

- ухвалою суду від 07.02.2018 року, яка набрала чинності 12.04.2018 року, задоволено частково скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Суворовського РВ ДВС;

- з 22 березня 2018 року Суворовський РВ ДВС як суб'єкт оскарження у цій справі не має відношення до виконання вказаного судового рішення;

- ця скарга подана 20 березня 2018 року після ознайомлення 14.03.2018 року, як зазначено у скарзі, з матеріалами виконавчого провадження.

Задовольняючи повністю скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем Суворовського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ в Херсонській області не направлялися виклики державного виконавця боржника ОСОБА_5, окрім виклику від 30.11.2017 року, не в повному обсязі вчинені виконавчі дії з примусового виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.08.2017 року та не усунені порушення вимог ч.1 ст.5, п.3 ч.2 ст.18, ст.11, ч.ч.1-3 ст.13, ч.ч.1, 3 ст.18, ст.ст.30, 36 ЗУ "Про виконавче провадження", а також виходив з порушення строків розгляду клопотань представника стягувача.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд погодитися не може, оскільки до нього він дійшов при неповному з'ясуванні обставин справи та порушенні норм матеріального і процесуального права.

Що стосується вимоги про визнання незаконною бездіяльності щодо невчинення дій по усунення порушень відповідних норм, встановлених Херсонським міським судом в ухвалі від 07.02.2018 року та проведеною начальником ДВС ГТУ юстиції у Херсонській області за дорученням голови ДВС України перевіркою, то вона задоволенню не підлягає, оскільки вказаною вище ухвалою суду від 07.02.2018 року встановлено лише порушення в частині ненаправлення постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу та його представнику та в частині порушення строків розгляду клопотань представника стягувача та порушення строків накладення обтяжень на майно боржника. А щодо усунення виявлених вказаною вище перевіркою від 31.01.2018 року порушень, то скаржником не зазначено і судом першої інстанції не встановлено конкретних порушень, з огляду на наявність ухвали суду від 07.02.2018 року та передачі виконавчих проваджень з 22 березня 2018 року із суб'єкта оскарження до іншого виконавчого органу. Апеляційним судом також приймається до уваги й надання 01.12.2017р копій матеріалів провадження представнику стягувача на його заяву, проти чого жодних заперечень немає, а також і те, що зазначена вище ухвала суду від 07.02.2018 року набрала чинності 12.04.2018 року, проти чого не заперечує сторона особи, яка подала скаргу на бездіяльність ДВС, тобто вже після передачі виконавчого провадження до іншої виконавчої служби та після подання цієї скарги. А тому викладені у скарзі від 20.03.2018 року обставини щодо бездіяльності відносно усунення порушень, встановлених в ухвалі суду від 07.02.2018 року, є передчасними. А, як зазначено вище, постановою від 16.03.2018 року вказане зведене виконавче провадження №55456526 передано з суб'єкта оскарження до іншої виконавчої служби, тобто суб'єкт оскарження не мав об'єктивної можливості усунути вказані в ухвалі суду порушення.

Що стосується вимоги про визнання незаконною бездіяльності щодо залишення без розгляду та реагування на клопотання представника стягувача, поданих 27 жовтня (звернення про відкриття кримінального провадження, звернення до суду про заборону виїзду за межі України, встановлення спільного з подружжям майна), 02 листопада 2017 року (звернення про направлення запиту до державної прикордонної служби) та 10 лютого 2018 року (звернення про усунення недоліку при направлення до "Альфа-Банку" постанови про арешт коштів боржника) на адресу вказаного відділу ДВС, то вона також задоволенню не підлягає з огляду на невстановлення законом порядку та строків розгляду заяв та клопотань, а також з урахуванням направлення 14.03.2018 року запиту до державної прикордонної служби та направлення 19.12.2017 року державним виконавцем платіжних вимог про списання належних боржнику коштів з рахунків "Альфа-Банку" та "Укрсоцбанку", проти чого не заперечує сторона особи, яка подала скаргу на бездіяльність ДВС. Також апеляційний суд враховує й те, що вирішення державним виконавцем питання про розгляд клопотань від 27.10.2017 року вимагає відповідного часу. Вирішення клопотання від 10.02.2018 року не розглянуто з огляду на передачу виконавчого провадження до іншого органу.

Що стосується вимоги про визнання незаконною бездіяльність, яка полягає у невстановленні протягом більше 5 місяців майнового стану боржника, у невідібранні від боржника пояснення, у ненаправленні жодної вимоги державного виконавця, то вона також задоволенню не підлягає, оскільки виконавцем (суб'єктом оскарження) здійснювалися заходи по встановленню майнового стану боржника (направлялись запити, здійснювалися виходи за місцем проживання тощо), а відібрання пояснень від боржника сталося через його відсутність і невстановлення його місцеперебування, не зважаючи на неодноразові виходи за місцем його проживання. При розгляді справи апеляційним судом сторона особи, яка подала скаргу на бездіяльність ДВСпідтвердила, що виконавець кілька разів виходив за місцем проживання стягувача, у тому числі і разом з ним, однак того на місці не виявлено. До того ж вказана вимога є неконкретизованою.

І нарешті, відносно вимоги про визнання незаконною бездіяльність щодо непритягнення боржника до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ст.ст.75, 76 Закону України "Про виконавче провадження", то апеляційний суд, не встановлюючи наперед відповідні факти, також вважає її необґрунтованою, оскільки вказані норми закону передбачають притягнення до відповідальності через суворе дотримання процедури та встановлення фактів невиконання без поважних причин відповідних рішень чи законних вимог, що само по собі вимагає певного часу та зібраних доказів.

Все вищезазначене не позбавляє ОСОБА_4 права в подальшому звертатись до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Оскільки суд першої інстанції вирішив питання про поворот виконання рішення з порушенням норм процесуального права, то відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати й постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

У встановленому законом розмірі судовий збір у цій справі підлягає сплаті та сплачений суб'єктом оскарження при поданні апеляційної скарги в розмірі 1762,00грн (а.с.84), тобто ним понесено 1762,00грн судових витрат.

Відтак, з ОСОБА_4 на користь Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області слід стягнути на відшкодування судових витрат 1762,00грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Федосєєва Сергія Миколайовича, діючого в інтересах Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2018 року скасувати й постановити нове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4, на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, заінтересована особа - ОСОБА_5, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на відшкодування судових витрат 1762,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 08 листопада 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська