Справа №490/884/17 20.04.2018
Провадження №22-ц/784/647/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Миколаїв

справа № 490/884/17-ц

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Яценко Л.В.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про визнання договору позики недійсним

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва постановлену 19 грудня 2017 року суддею Черенковою Н.П. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного тексту ухвали 19 грудня 2018 року),

У С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, посилаючись на те, що правочин не відповідає вимогам закону.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду за пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК у звязку з повторною неявкою позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Апелянт посилався на те, що жодного разу не був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не надав.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через представника ОСОБА_3 Відомостей про припинення повноважень представника позивача ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК, в редакції, що діяла на час вчинення процесуальної дії, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічне правило містить і частина 5 статті 223 ЦПК.

Отже, підставою для застосування зазначених норм є сукупність двох умов: повторна неявка, тобто друга поспіль неявка, належним чином повідомленого позивача, та відсутність його заяви про розгляд справи у його відсутності.

Належним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду у цьому випадку є дотримання правил статей 74, 76 ЦПК у попередній редакції, яка діяла на час здійснення судом виклику(повідомлення) позивача. За правилами цих норм судові виклики мали здійснюватися судовими повістками, які направляються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та вручаються адресатам під розписку. Тобто розписка адресата є підтвердженням належного повідомлення про час та місце судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відкрито 23 березня 2017 року (а.с. 1).

Справа призначалась до розгляду неодноразово.

Так, попереднє судове засідання, яке було призначене на 24 квітня 2017 року, не відбулось у звязку з перебуванням судді у відпустці (а.с.22).

В судовому засіданні 9 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 приймав участь. Розгляд справи відкладено у звязку з неявкою відповідача на 7 серпня 2017 року (а.с. 28).

Розгляд справи 7 серпня 2017 року не відбувся у звязку із знаходженням судді у нарадчій кімнаті (а.с.33) та був відкладений на 8 вересня 2017 року.

Розгляд справи 8 вересня 2017 року також не відбувся з цієї ж причини та був відкладений на 3 листопада 2017 року (а.с.39).

В судове засідання 3 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 не зявився (а.с.43). Відомостей про належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання суд не мав. 24 листопада 2017 року до суду повернулось поштове відправлення на імя позивача з відміткою про причини невручення листа адресату (а.с. 45, 46).

В судове засідання 19 грудня 2017 року сторони не зявились (а.с.19). Судову повістку на імя ОСОБА_1 повернуто до суду (без вручення) у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.47).

Таким чином, 19 грудня 2017 року суд першої інстанції не мав достатніх підстав для висновку про повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого позивача, та для застосування правил пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК.

Висловлена Європейським судом з прав людини позиція про те, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, не спростовує обовязки суду дотримуватись вимог процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасників процесу про час та місце судового розгляду, що є реальним забезпеченням доступу до суду.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2017 року ОСОБА_1 був в суді особисто, подав заяву про розірвання договору з представником (а.с. 48), але будь-яких дій щодо вручення позивачу судової повістки на 19 грудня 2017 року вчинено не було.

Зміст його заяви від 18 грудня 2017 року не дає підстав для висновку про те, що позивач певно знав про розгляд справи 19 грудня 2017 року. Не містить заява і клопотання про відкладення розгляду на іншу дату

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх доказів того, що позивач свідомо ухилявся від явки в судове засідання та зловживав процесуальними правами, як то зазначено в ухвалі.

Оскільки висновки суду, як підстава залишення позову без розгляду, не відповідають матеріалам справи та вимогам процесуального законодавства, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2017 року скасувати та направити справу до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

ОСОБА_4

---------------------------------

Повний текст постанови складено 20 квітня 2018 року.