Справа № 296/1262/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2016 року позивачі звернулися з вказаним позовом, де вказали, що 07 квітня 2015 року померла їх матір ОСОБА_4.

Після її смерті вони звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і зясували, що 12.04.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 був зареєстрований заповіт за №384, яким ОСОБА_4 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось своїй сестрі ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що на час складання заповіту їх мати хворіла на важкий психічний розлад, в звязку з чим перебувала на обліку в психо-неврологічному диспансері Житомирської області з 2009 року, позивачі просили: «Визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідчений 12.04.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5.»

В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача позов не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 07 квітня 2015 року померла ОСОБА_4, яка була матірю позивачів, що підтвердилось свідоцтвом про смерть (а.с.5), та свідоцтвами про народження позивачів (а.с.5-6).

При житті, 12.04.2013 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, своїй сестрі ОСОБА_6 (а.с.25).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №334-2017 від 24.10.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при житті, починаючи з 2009 року, страждала на виражену деменцію судинного (атерокслеричного) генезу. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 01.8 міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду. ОСОБА_4 на момент укладення заповіту (12.04.2013 р.) також страждала на виражену деменцію судинного (атерокслеричного) генезу. Ступінь наявного у ОСОБА_4 слабоумства на час укладення заповіту, була настільки виражена, що позбавляла її здатності на той час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.92-95).

Відповідно до статті 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та відповідні правовідносини і норми права, що їх регулюють, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст. 225 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 258, 263, 264 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідчений 12.04.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 олександровичем.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд протягом місяця з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський