пр. № 2/759/3956/18
ун. № 759/3240/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді П'ятничук Інни Віталіївни, при секретарі Медвідчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1, як представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бронторг», ОСОБА_4, Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакса Ірини Вячеславівни, 3-я особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Новікова Ніна Афанасіївна про визнання права власності, визнання недійсними правочинів та скасування реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 представник позивача адвокат ОСОБА_1, як представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Святоинського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бронторг», ОСОБА_4, Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. 3-я особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Новіков Н.А. про визнання права власності, визнання недійсними правочинів та скасування реєстрації права власності.

06.03.2018 ухвалою судді вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 19 березня 2018 р. відкрито провадження по даній справі.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Бронторг», а саме нежитлову будівлю літ «Г», загальною площею 850 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, а також накладення арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_4, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3; рішення про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_9 від 30.11.2017) та квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_6; рішення про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_10 від 30.11.2017), вказуючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову, виходячи із предмету позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому посилаючись на вищезазначене просить заяву задовольнити.

Вказана заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літ «Г», загальною площею 850 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_1; визнати недійсними правочини щодо приймання-передачі вказаного нерухомого майна в статутний капітал ТОВ «БРОНТОРГ»; визнати недійсними договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1; скасувати рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав власності, прийнятих внаслідок укладення правочинів відчуження зазначеного нерухомого майна.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№ НОМЕР_7 та НОМЕР_8 від 13.04.2018 за відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, квартири АДРЕСА_1, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог щодо накладення арешту на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю літ «Г», загальною площею 850 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, суд вважає в цій частині заява не містить належного обґрунтування, а також заявником не надано належних доказів, що вказане нерухоме майно належить ТОВ «Бронторг», тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1, як представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову, накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 (49094, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1), а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3; рішення про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_4 від 11.01.2018) та квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_6; рішення про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_5 від 11.01.2018).

В задоволенні іншої частині заяви - відмовити.

Зазначити дані стягувача: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин США, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Зазначити дані боржника: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, 49094, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.П'ятничук