Справа № 740/1250/18
Провадження № 2-о/740/96/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Ніжинський міськрайонний відділ Управління державної міграційної служби України у Чернігівській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився 02 січня 1971 року в с.Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області. Після закінчення строкової служби в ОСОБА_3 02.07.1991 року він повернувся на постійне місце проживання в с.Черняхівка. З липня 1991 року він працював в колгоспі «Комуніст» в с.Черняхівка, який в подальшому був реорганізований в СВК «Промінь».

З 2001 по 2005 роки він відбував покарання в Луганській виправній колонії №11, а з 17 вересня 2005 по 03 січня 2007 в Харківській виправній колонії 312, після чого повернувся до с.Черняхівка Ніжинського району.

Паспорт радянського зразка він втратив, а паспорт громадянина України своєчасно не оформив, через що у нього виникають проблеми з документами. На його звернення до Ніжинського МВ УДМС України про видачу паспорта йому відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року йому необхідне для отримання паспорту громадянина України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву за викладених в ній обставин.

Представник заінтересованої особи Ніжинського міськрайонного відділу Управління державної міграційної служби України у Чернігівській області ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти встановлення зазначеного в заяві факту, що підтверджується наявними у них даними.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм нутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився 02 січня 1971 року в с.Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження .

Згідно довідки Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №631 від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 згідно погосподарської книги рахується фактично проживаючим з моменту народження по даний час за адресою: с.Черняхівка, вул.Об»їжджа, 38.

З 06.05.1989 року вибув на службу до Радянської армії, 02.07.1991 року повернувся зі сліжби.

Відповідно до довідки трудового архіву Ніжинського району від 30.10.2017 року ОСОБА_1 значиться працюючим з липня 1991 по грудень 2005 року в СВК «Промінь».

Згідно ст. 315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних,релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України, який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України.

Досліджені в судовому засіданні докази розцінюються судом як допустимі та достовірні, оскільки видані установами, діяльність яких передбачає надання такої інформації, тому в силу положень ст. 80 ЦПК України є такими, що в сукупності з показаннями заявника дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Проаналізувавши всі надані докази в сукупності, дослідивши обставини, на які посилається заявник, на думку суду останній станом на 24.08.1991 року, на момент проголошення незалежності України, дійсно постійно проживав на території України, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року проживав на території України, зважаючи на те, що від встановлення зазначеного факту залежить отримання заявником паспорта громадянина України і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.80, 89, 263-265, 268, 273, 315-319, 354, 355 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3їжджа, буд. 38, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.