Справа № 715/2187/18
Провадження № 2/715/838/18
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2018 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
ОСОБА_2 виклад позиції позивача.
1.10.10.2018 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 37 122,83 гривень та судових витрат у розмірі 1762,00 гривень.
2. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2011 року між ними і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в свою чергу відповідач зобовязався, що в разі непогашення ним боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, за користування кредитом він повинен був сплатити проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 360/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобовязань, відповідач повинен був б сплатити проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., відповідач зобовязався сплатити банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. У разі порушення ОСОБА_1 строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, він зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD)+5% від суми позову.
ІІ. Заяви і клопотання учасників справи, процесуальні дії.
1. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
2. Вiдповiдач ОСОБА_1, не подав відзиву на позовну заяву, в судове засідання не зявився хоча належним чином викликався до суду та повідомлявся про час і місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
3. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, доводи сторін та зміст спірних правовідносин.
1.Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 08.04.2013 року було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, порядок погашення заборгованості був встановлений щомісячними платежами, і проводиться шляхом внесення позичальником коштів на картку, а також шляхом списання банком коштів з картки.
Відповідно до розрахунків заборгованості, які були надані позивачем вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою та періодично погашав суму заборгованості, при цьому погашення заборгованості за кредитом відбувалось періодичними платежами до 12.08.2016 року включно.
ІV. Джерела права та акти їх застосування.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).
Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
V. Оцінка судом аргументів учасників справи
Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок невиконання своїх зобовязань, у відповідача виникала заборгованість. Заборгованість відповідача станом на 13.09.2018 року складається із заборгованості за тілом кредиту 1600,16 грн., відсотки за користування кредитом 697,83 грн., пеня 32 580,90 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1 743,94 грн., що в загальній сумі становить 37 122,83 грн. та на підтвердження своїх доводів подав відповідні розрахунки заборгованості.
При цьому суд частково погоджується з позивачем в частині розміру заборгованість, і вважає за необхідним стягнути з відповідача: заборгованість по тілу кредиту 1600,16 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 697,83 гривень та 5 000 грн. пені.
Зокрема, суд не може погоджується із доводами позивача про стягнення із відповідача пені в сумі 32 580,90 грн.
За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до частини 3 статті 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватись на засадах, добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено що розмір нарахованої пені, значно перевищує розмір збитків ( більше ніж у 14 разів ).
Враховуючи положення ст.ст. 3, 509, 551, 627 ЦК України суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру стягнення пені з 32 580,90 грн. до 5 000 грн.
Також суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення штрафів із відповідача слід відмовити, виходячи із наступного.
Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Умовами спірного договору, а саме пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15.
При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282,289, ЦПК України, суд, -
В И Р I Ш И В:
Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: