Номер провадження: 22-ц/785/5852/18
Номер справи місцевого суду: 495/7130/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просила стягнути:

- проценти за користування чужими грошовими коштами за договором позики від 23.12.2011р за період з 02.09.2014р по 15.09.2017р у розмірі - 6570дол.США.

- проценти за користування чужими грошовими коштами за договором позики від 18.07.2013 р. за період з 02.09.2014р по 15.09.2017р у розмірі 10 950дол.США;

- звільнити від сплати судового збору як інваліда 2групи.

Вимоги обгрунтовувала тим, що Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року, стягнуто борг за договором позики, який відповідач не виконав і саме ці вимоги були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 44 236,27 грн. Стягнуто з ОСОБА_6, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_5, подала до суду апеляційну скаргу у якій просить скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з боржника ОСОБА_6 борг по відсоткам у розмірі 20 880 доларів США, 3% річних у розмірі 2 089 доларів США.

Сторони в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що невиконання грошового зобовязання триває з 23.12.2011 року по теперішній час, а тому просить донарахувати та стягнути з відповідача відсотки за період після ухвалення судового рішення від 29.09.2014 року з підстав ст. 1048 ЦК України та 3% річних з 02.09.2014 ро 11.04.2018 роки в порядку ст. 625 ЦК України.

Одночасно посилається на те, що боржник до цього часу не виконує умови договору позики.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року, що набрало законної сили 27.04.2015 року, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 борг за договором позики від 18.07.2013 року: основна сума боргу - 6000 доларів США; проценти 4050 доларів США; 3% річних 339 доларів США; та за договором позики від 23.12.2011 року: основна сума боргу - 3000 доларів США; проценти 5670 доларів США; 3% річних - 700 доларів США (а.с. 3-4).

На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який пред'явлений до примусового виконання.

Постановою державного виконавця ДВС від 29.06.2017 року ВП №47558603 виконавчий лист №495/2343/14-ц, виданий 15.05.2015 року було повернуто стягувачеві, у зв'язку із тим, що в ході проведених виконавчих дій встановлено, що на момент перевірки у боржника відсутні кошти та майно, на які можна звернути стягнення та розшук такого майна виявився безрезультатним.

Таким чином, до теперішнього часу відповідач не повернув суму боргу, визначену рішенням суду.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з ст. 625 ЦК України та стягнув 3% річних простроченої суми боргу у розмірі 44 236,27 грн. за період з 02.09.2014 по 15.09.2017 роки. В вимогах про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами відмовив.

Відмовляючи в задоволенні вимог, щодо стягнення відсотків районний суд виходив з їх безпідставності у звязку зі спливом строку визначеного договором.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами (письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків).

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Допустимість доказів - суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобовязання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилами припису абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку.

Відповідно до Постанови ОСОБА_7 Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 в п. 54 передбачено право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Враховуючи, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року стягнуто з боржника основну суму боргу; відсотки; 3 % річних договір позики припиняє свою дію.

Така правова позиція узгоджується з висновком суду першої інстанції, а тому будь-які доводи апеляційної скарги про стягненні процентів після припинення договору позики можуть бути задоволені.

При цьому районний суд стягнув 3% річних за порушення грошового зобовязання за прострочення договору позики районний суд виходив прострочення суми боргу з 02.09.2014 по 15.09.2017 роки , що склала 1 107 днів та визначив суму, виходячи з 3% річних в розмірі еквівалентному долару США , що становить 44 236,27 грн.

За правилами ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суд апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вимоги позивача в частині збільшення розміру позовних вимог за період з 15.09.2017 по 15.04.2018 роки районним судом не розглядались.

За таких обставин доводи апеляційної скарги, щодо нарахування 3% річних за період з 15.09.2017 по 15.04.2018 роки, вимоги не можуть бути задоволені, так як вони були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з вимог ч.7 ст. 141 ЦПК України , оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, так як є інвалідом ІІ групи судові витрати компенсуються за рахунок держави, в порядку встановленому КМУ за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс Постанови складено 02.11.2018року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М. Сегеда

ОСОБА_4