Справа № 444/2630/18
Провадження № 2/444/1180/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги, мотивують тим, що вони є власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 Даний житловий будинок відноситься до колгоспного типу двору , головою якого є ОСОБА_1, про що свдчить "свідоцтво про право особистої власності на будівлі", яке зареєстровано в Червоноградському МБТІ 20.03.1990 року під №205. у відповідності до погосподарської книги № 3 с.Нова Скварява Жовківського району (особовий рахунок НОМЕР_1) станом на 30.06.1990 року в їх господарстві членами двору були , ОСОБА_1, 1936 р.н. - голова двору, ОСОБА_4, 1935 р.н., чоловік позивачки, який помер, позивачка ОСОБА_5С, 1973 р.н., ОСОБА_6, 1975 р.н., син позивачки ОСОБА_6, який залишив господарство ще у лютому 1997 року, вибув у м.Львів та в даний час перебуває за кордоном . Позивачка ОСОБА_2. у липні 1997 року зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_3, та 15.07.1998 року зареєстрували відповідача у їх господарство. У зв"язку із негативною поведінкою відповідача в сім"ї, шлюб за рішенням суду було розірвано 07.12.2015 року. Хоча шлюб було розірвано відповідач продовжував проживати за зареєстрованою адресою та поводив себе негативно. Однак у вересні 2016 року відповідач ОСОБА_3 залишив сім"ю та пішов проживати до іншої жінки де на даний час і проживає. Однак, з того часу він за вищевказаною адресою не появляється та по даний час не проживає, що підтверджується актами обстеження комісії від 29.12.2016 року, 28.12.2017 року, 14.08.2018 року. Позивачі протягом останніх двох років зверталися до відповідача усно , для того щоб останній знявся із реєстрації, оскільки не проживає, проте відповідач на їх прохання не реагує. А тому, реєстрація відповідача місця проживання його в даному житловому будинку чинить перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні належним йому майном, позбавляє їх право на субсидію. А тому, просять позов задоволити.

Позивачі в судове засідання не прибули . Проте позивач одночасно представник позивача ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю. Просить позов задоволити.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому судом, вирішено проводити заочний розгляд справи, за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули , відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі в АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому №52 від 15.02.1990 року належить ОСОБА_1

Із виписки з погосподарської книги № 3 Новоскварявської сільської ради №632 вбачається, с.Нова Скварява, № особовогорахунку НОМЕР_1, тип двору станом на 30.06.1990 року - колгоспний, голова двору ОСОБА_1, 1936 р.н., члени двору : ОСОБА_4, 1935 р.н., ОСОБА_2 , 1973 р.н., ОСОБА_6 1975 р.н., при будинку є в користуванні 0,61 га. землі, для обслуговування будинку 0,01 га.

Із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 вбачається, що позивачка ОСОБА_2 уклала шлюб 26.07.1997 року із відповідачем по справі ОСОБА_3, та у зв"язку із одруженням своє дошлюбне прізвище "ОСОБА_2" змінила на "ОСОБА_2".

На підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.12.2015 року укладений шлюб між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 розірвано, рішення суду набрало законної сили 13.01.2016 року.

Із довідки виданої Новоскварявською сільською радою від 25.10.2018 року та довідкою виданою начальником відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУМВС України у Львівській області від 31.10.2018 року вбчається, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 17.07.1998 року зареєстрований по АДРЕСА_1

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов в господарстві позивачів в будинку по АДРЕСА_1, складених в складі комісії Новоскварявської сільської ради від 29.12.2016 року, 28.12.2017 року, 14.08.2018 року, вбачається що відповідач ОСОБА_3 не проживає з вересня місяця 2016 року , проте зареєстрований в даному будинку, але ніякої участі в утриманні житла не приймає.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач не проживає в будинку позивачів понад 2 роки , суд приходить до висновку, що його слід визнати втратившим право на користування житлом в будинку.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

За положеннями ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспоренння та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Проте, відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.3 Правил реєстрації місця проживання реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради або сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону, п.8 Правил з питань «прописки» необхідно звертатися до органу реєстрації безпосередньо (тобто до відповідного органу місцевого самоврядування) або до центру надання адміністративних послуг (у випадку, якщо такий центр створено і він надає цю послугу у вашій територіально-адміністративній одиниці).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у її будинку, позовні вимоги позивачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , слід задоволити .

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,258-259,263,264,265,268,280-284,354,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1), таким, що втратив втратив право користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Суддя Зеліско Р. Й.