У х в а л а

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 607/2852/17

провадження № 61-42078 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В.В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и в:

06 липня 2018 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду України касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Також у порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено адресу її електронної пошти, та не вказано про її відсутність.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з цим, у касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона є інвалідом другої групи, однак доказів, що підтверджують вказані обставини до суду не надано.

Так, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди першої і другої груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум в розмірі 1 600,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Так, в справі заявлено вимоги про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, тому судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1 280,00 грн (за вимогу простягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або надати до суду належним чином засвідчені докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням правильного найменування суду касаційної інстанції, адреси електронної пошти, або якщо її не має, вказати, що така відсутня.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк