ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1113/18Головуючий у 1-й інстанції Квятковська Л.Й.
Провадження № 22-ц/4817/149/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 608/1113/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року, ухваленого суддею Квятковською Л.Й., дату складання повного тексту рішення не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року позивач звернулась з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Чортківського районного суду від 29.06.2011 року на її користь з відповідача присуджено сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття або зміни матеріального чи сімейного стану. Визначений сім років тому розмір аліментів є явно недостатнім для забезпечення потреб дитини шкільного віку. Посилаючись на те, що відповідач працює в Польщі водієм вантажних перевезень та його дохід становить 1600 євро просила визначити аліменти у розмірі 2500гривень.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Чортківського районного суду від 29.06.2011 року на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3, з 1/4 доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісяця, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник позивачки просить рішення суду змінити та визначити розмір аліментів на сина ОСОБА_5 в сумі 2500 гривень.

Вказала на невідповідність висновку суду про недоведеність факту перебування відповідача на роботі за кордоном і отримання ним високих доходів. Суд не мотивував зрівняння розміру аліментів на сина з присудженням розміру аліментів на меншу дитину Юлію 1200 гривень. Вважає достатньо обґрунтованими вимоги про зміну розміру аліментів на суму 2500 гривень та на її думку суд повинен був допустити негайне виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4З зазначив, що позивач не надала жодних доказів про матеріальне становище сина, збільшення потреб та витрат на його утримання. Суд вірно врахував, що він не має постійної роботи, не володіє рухомим чи нерухомим майном, матеріально допомагає сину студенту від першого шлюбу та має на утриманні матір пенсіонерку.

В судовому засіданні представних позивачки апеляційну скаргу підтримала та додатково пояснила, що з березня 2017 року дочка перебуває на заробітках в Італії (до того вона перебувала в Італії), а вона займається вихованням дітей. Відповідач перебуває на заробітках в Польщі і в нього заробітки значно більші ніж в дочки, оскільки дітям розповідав, що працює водієм далекобійником. Кошти, які надає відповідач дітям добровільно є недостатніми для їх утримання з врахуванням того, що харчування дитини в школі коштує 20 грн. Дочка з зятем не проживає з 2012 року і з того часу не пред'являла виконавчого листа до виконання з невідомих їй причин. Їй відомо, що дочка спілкується із зятем, оскільки в кінці 2017 року переганяла його автомобіль в Польщу. Вона витрачає значно більше коштів на утримання внука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ніж на утримання внучки Юлії, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому звернулась із зазначеним позовом.

Представник ОСОБА_4 апеляційної скарги не визнала та пояснила, що в травні 2018 року позивач звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання сина та дочки у розмірі по 1200 гривень на кожного, однак з'ясувавши, що є рішення суду про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 вона подала заяву про залишення цих вимог без розгляду. Надалі позивач пред'явила позов про збільшення розміру аліментів на ОСОБА_6 до 2500 гривень.

Вважає, що звернувшись з позовом у травні 2018 року про стягнення аліментів на кожну дитину позивач визначилась з розміром витрат на їх утримання. Відповідач добровільно надавав позивачці кошти на утримання дітей, вони між собою спілкуються, тому вона не пред'являла виконавчого листа до виконання. Позивач не довела що витрати на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_3 є вдвічі більшими ніж на утримання дочка ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач дійсно працює водієм в Польщі однак доходів про які зазначає позивач (1600євро в місяць) не отримує.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між ними , проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє їх від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.181 цього кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів , визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою.

Рішенням Чортківського районного суду від 29.06.2011 року вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття або зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Згідно пояснень представників сторін сторони перебувають на заробітках за кордоном, позивач з березня 2017 року в Італії , а відповідач в Польщі.

В травні 2018 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1200 гривень на кожного.

13.06.2018 року позивач подала суду заяву про залишення позовних вимог про стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 без розгляду і звернулась з позовом про зміну розміру аліментів призначених на його утримання рішенням Чортківського районного суду від 29.06.2011 року, просила визначити розмір аліментів у сумі 2500 гривень щомісячно та зазначала, що визначений сім років тому розмір аліментів явно недостатній для повноцінного забезпечення потреб дитини шкільного віку.

Згідно довідки Чортківського міськрайонного відділу ДВС виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 перебував на виконанні з 01.06.20012 року і на підставі заяви стягувачки від 28.12.2012 року повернутий їй (відповідно до ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст.83 ЦПК України).

Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просила суд змінити розмір аліментів присуджених по рішенню суду із 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача до стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Доказів того, що у відповідача змінився матеріальний стан, позивач суду не надала, так як і не надала докази погіршення свого майнового стану та майнового стану дитини.

Посилання апелянта на те, що її коштів не вистачає для фізичного, духовного та морального розвитку дитини, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат необхідних та/або понесених нею на оздоровлення дитини та на розвиток його здібностей.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивач не довела, що фактичні витрати на утримання сина становлять 5000 грн. щомісячно (по 2500 грн з кожного з батьків), оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження вказаного.

Критичній оцінці підлягають доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був допустити негайне виконання рішення суду, оскільки у відповідності до роз'яснень викладених у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, при зміні розміру аліментів визначених судовим рішенням, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги чинного сімейного законодавства апеляційний суд не вбачає підстав для зміни рішення суду з підстав наведених в апеляційній скарзі.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.

Апеляційний суд, керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року залишити без змін

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий Г.В.Бершадська

Судді О.І.Ткач

ОСОБА_8