Постанова

Іменем України

30 жовтня 2018 року

м. Харків

справа № 621/1311/18

провадження № 22-ц/818/341/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкова О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року, виданого у складі судді Овдієнка В.В., за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Судовим наказом Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути вищевказане судове рішення за нововиявленими обставинами, скасувати судовий наказ від 15 червня 2018 року та відмовити ОСОБА_2 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 не надала суду належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання з нею дитини, інколи їх син проживає разом з ним, у зв'язку з чим знаходиться на його утриманні, а тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В обґрунтування скарги зазначив, що наведені ним в обґрунтування заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами факти не могли бути відомі суду, розгляд справи відбувався без його виклику, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості повідомити суду вказані обставини.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, обставини, на які посилався ОСОБА_1 у своїй заяві не є нововиявленими, а тому висновків суду, викладених у судовому наказі про стягнення аліментів не спростовують.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановлення чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статі 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилався на недоведеність факту проживання дитини разом з ОСОБА_2 та зазначав, що певний період часу їх син мешкає разом з ним, у зв'язку з чим знаходиться на його утриманні.

Разом з тим, жодних доказів на спростування доводів заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, останнім не надано і матеріали справи не містять.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова