12.11.2018 Справа № 756/7574/18
Справа пр. №2/756/4454/18
ун. №756/7574/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Євфіменко К.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5, про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 12 березня 2003 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_3 було укладено шлюб.

У подружжя народилися двоє синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано.

Позивач стверджувала, що на даний час сини мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач просила суд також стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти за минулий час у розмірі 44060,60 грн.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей заперечував частково, а в частині стягнення аліментів за минулий час - заперечував в повному обсязі з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує обсяг та характер витрат на дітей, її твердження про те, що вона не має стабільного доходу не відповідає дійсності.

Відповідач стверджував, що він погоджується сплачувати грошові кошти на утримання дітей у розмірі 2000,00 грн на місяць

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову у повному обсязі.

Залучена судом до участі у справі в якості третьої особи дружина відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.

12 березня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №306 (а. с. 43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя народився син ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року - син ОСОБА_7 (а. с. 44, 45).

За рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 жовтня 2013 року у справі №367/5394/13-ц шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 46, 47).

За домовленістю з ОСОБА_3 після розірвання шлюбу діти залишились мешкати з ОСОБА_1

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

Діти перебувають на утриманні матері, ОСОБА_3 у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб синів та їх розвитку, не надає.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач працевлаштований у ТОВ "ПРЕСТИЖ ГРУПП ЛТД", його заробіток складає 5000,00 грн на місяць (а. с. 97).

Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, ОСОБА_3 не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, має становити 2500,00 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дітей їх мати ОСОБА_1, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява подана ОСОБА_1 09 червня 2018 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 09 червня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час у розмірі 44060,60 грн, то суд зазначає таке.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Судом з'ясовано, що у 2015 році ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Однак указана позовна заява була залишена судом без розгляду у зв'язку з неявкою ОСОБА_1 та її представника в судові засідання, що свідчить про втрату заінтересованості позивача у вирішенні спору, зокрема і в частині стягнення аліментів.

Після залишення судом позовної заяви без розгляду жодних заходів для одержання аліментів з ОСОБА_3 позивач не вживала.

Наведені обставини не можуть слугувати підтвердженням того, що ОСОБА_1 не могла одержати аліменти з ОСОБА_3 у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 сплачував кошти за відвідування сином ОСОБА_7 спортивної секції, відвозив дитину до місця тренувань та змагань. Отже, відповідач брав участь, хоча і не у повному обсязі, в утриманні дитини.

За таких обставин, суд не вважає, що ОСОБА_3 ухилявся від сплати аліментів.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачеві у задоволенні її позову в частині вимог про стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий час у розмірі 44060,60 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5, про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 09 червня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2018 року