ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2018 року м. Херсон

справа № 766/3723/16-ц

провадження №22-ц/819/45/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 25 червня 2018 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

встановив:

У травні 2016 року ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2011 року по 01.05.2016 року у розмірі 7 504 грн 27 коп..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає відповідачці, зазначені послуги, на її імя відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачкою за надані послуги з централізованого опалення, а також наявності між сторонами цивільних правовідносин на підставі договору приєднання, який передбачений приписами чинних нормативно-правових актів, розміщення на офіційному сайті позивача типового договору про надання послуг з централізованого опалення, а також його оприлюднення в газеті «Новий день» ( випуск №22 від 29.05.2014 року), що дозволяє кожному споживачу ознайомитися з його умовами. Проте, відповідачка не здійснює оплату за надані їй послуги з централізованого опалення, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2013 року по 01.05.2016 року в розмірі 5 944 грн 67 коп. Вирішено питання судових витрат. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на:

- відсутність між сторонами договірних правовідносин та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, якими врегульовані положення щодо договору приєднання;

- неврахування судом тієї обставини, що особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримала, незважаючи на самовільне відєднання від централізованої системи теплопостачання, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги;

- неприпустиме застосування норм споживання теплової енергії на централізоване опалення 1 м2. опалювальної площі; просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні вимог.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» доводи скарги не визнало, рішення суду вважає та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, відповідачку та представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власницею квартири №53 в житловому будинку №4 корп.1 по вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії на підставі свідоцтва про право власності від 20.06.2006 року.

Теплопостачання будинку, в якому створено ОСББ « Старт» забезпечує позивач по справі.

Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачці послуги з централізованого опалення, однак вона не виконує свого обов'язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість заявлена позивачем до стягнення.

Відповідачка самочинно демонтувала радіатори та ізолювала стояки системи центрального опалення у спірній квартирі.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630),споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Питання самовільного відключення ОСОБА_2 від системи централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 корп. 1 в м. Херсоні було предметом судового розгляду. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19.06.2013 року, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції , зобовязано ОСОБА_2 відновити підключення радіаторних батарей до системи централізованого опалення у зазначеній квартирі /а.с.67-70/.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідачки, що нею визнається, свідчить про виконання послуг позивачем АТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

Таким чином, АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» виконало свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачка незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання у спосіб, який суперечить законодавству, зобов'язана оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги вона не позбавлена можливості провести відключення квартири від мережі теплопостачання, проте у передбачений законом спосіб. Отже, самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Викладене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відключення позивача від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання було вчинено самовільно з недотриманням порядку, встановленого законодавством, а тому АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» здійснювало нарахування оплати наданих комунальних послуг на законних підставах.

Відповідачкою не надано доказів, які б засвідчували факт правомірного відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням чинного на момент відключення законодавства, як і доказів ненадання або неналежного надання відповідці послуг з постачання тепла за період, за який судом першої інстанції стягнута заборгованість.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Судом першої інстанції встановлені всі фактичні обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Обов'язок відповідачки як власниці квартири та споживача житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Доводи апеляційної скарги щодо неприпустимого застосування норм споживання теплової енергії на централізоване опалення 1 м2. опалювальної площі не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, оскільки тарифи на послуги з централізованого опалення для населення встановлюються на підставі постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг( остання за №1171 від 31.03.2015 року із змінами від 09.06.2016 року №1101) , вказана інформація розміщається на офіційному сайті АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», крім того з 2001 року будинок в якому розташована квартира відповідачки обладнаний лічильником теплової енергії за показниками якого здійснюється її розподіл.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» надає послуги з централізованого опалення будинку, в якому проживає ОСОБА_2 і яка є власницею квартири, а тому зобов'язана оплатити надані послуги. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення, як і неукладання договору про надання послуг, не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції, відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375,382 ЦПК України, суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2018 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді Л.В.Пузанова

ОСОБА_1

Повний текст постанови складено 09 листопада 2018 року

Суддя І.В. Склярська