Справа № 645/5758/17
Провадження № 2/645/830/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - Мартинова О.М.

секретар судових засідань - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 14 липня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час шлюб розірвано. Позивачка проживає разом з синами. Відповідач ухіляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, згідно яких, обираючи суму аліментів виходила з того, що на харчування та одяг для дітей потрібні чималі кошти, також є потреба на придбання ліків для дітей, які періодично хворіють. Старший син ОСОБА_4 має медичний діагноз вегето-судинна дистонія. Він періодично проходить курс лікування, для чого також потрібні кошти. Також, кошти необхідні і для придбання предметів для розвитку дітей. ОСОБА_4 додатково займається англійською мовою, ОСОБА_5 відвідує археологічний гурток. Просила суд задовольнити позовні вимоги та постановити рішення суду. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що відповідач неодноразово застосовував відносно неї фізичне насилля та на теперішній час також потребує періодичного лікування. На даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною від шлюбу з іншим чоловіком, у звязку із чим не в змозі повністю забезпечити усі потреби синів. Також, їй відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю з виготовлення корпусних меблів та має високий дохід.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В наданих до суду запереченнях відповідач вказує про часткове визнання позову, посилаючись на те, що після розлучення з позивачем він надавав кошти на забезпечення потреб неповнолітніх дітей, але у звязку з тим, що цей факт ніяким чином не фіксувався, ним було прийнято рішення про подальше надання коштів шляхом переведення їх на банківські картки дітей. З грудня 2017 року, кожної неділі відповідачем здійснювались перекази на банківські карти дітей в середньому по 300 гривень, що за місяць складає приблизно 2 400 гривень. Майже кожні вихідні дні та канікули діти проводять у його матері на забезпеченні відповідача. На даний час, ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю з виготовлення дрібних побутових меблів, що відноситься до першої групи спрощеної системи оподаткування. Згідно з річною декларацією платника податків єдиного податку фізичної особи підприємця, його дохід становить приблизно 6 600 гривень на місяць. Крім того, зазначає, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №506077 від 12.12.2017 року) та мати пенсіонерка похилого віку, про що свідчить посвідчення серії АД №166324.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №209149 від 29 березня 2002 року) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №297836). Згідно зазначених свідоцтв про народження, позивачка зазначена матір'ю дітей, відповідач - батьком (а.с. 7, 7-а).

Судом встановлено, що діти проживають з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на її утриманні.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, відповідач надає матеріальну допомогу неповнолітнім синам, але не у тому розмірі в якому бажає позивач.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України).

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї.

Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатним та зобов'язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

Згідно ст. 191 СК України аліменти підлягають стягнення з відповідача з 14 грудня 2017 року, з часу звернення позивачки до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей до досягнення старшою дитиною повноліття підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.7, 8, 12, 13, 81, 141, 258-259, 430 ЦПК України, ст.ст.141, 180,181,182,184, 191 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити чатково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 14 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт громадянина України серії НА 555988, виданий 23.11.1998 року Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): Харкіська область, Харківський район, смт Високий, вул.Тиха, буд.31) на користь ОСОБА_2 у розмірі аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт громадянина України серії НА 555988, виданий 23.11.1998 року Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): Харкіська область, Харківський район, смт Високий, вул.Тиха, буд.31) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Суддя