Справа № 486/1391/17
Провадження № 2/486/5/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1391/17 за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» про визнання недійсними постанови та акту державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу,

за участю позивача ОСОБА_1,

без участі представників відповідачів

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» про визнання недійсними постанови та акту державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу, в якому просить визнати недійсними акт про передачу стягувачу нереалізованого предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, а саме: нежилого приміщення, розташованого за адресою: пр. Незалежності (Леніна), 24 прим. 75/76 м. Южноукраїнськ Миколаївська області від 12 жовтня 2017 року та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 12 жовтня 2017 року.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в Южноукраїнському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 2-68/2011, виданий 25.08.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 2231934 грн. 78 коп. Виконавче провадження було відкрито 05.10.2011 року. Згодом сторону виконавчого провадження та іпотекодержателя було змінено на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ».

15.04.2017 року було складено акт опису і арешту спірного приміщення. Відповідно до висновку про вартість майна від 19 квітня 2017 року, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група», вартість спірного нежилого приміщення складає 2253425 грн.

13.06.2017 року Южноукраїнський МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області направив до Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого спірного майна.

Згідно даних протоколу від 17.07.2017 року (№ лота 271320) перші електронні торги не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. Згідно даних протоколу віл 28.09.2017 року (№ лота 287622) другі електронні торги не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

15 листопада 2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, йому стало відомо, що 29.09.2017 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» направила заяву про залишення за собою нереалізованого майна - приміщення 75/76 по пр. Леніна, буд 24, в м. Южноукраїнську, Миколаївської області за ціною повторних (других) електронних торгів.

Знаючи, що не відбулись повторні торги, що треті торги призначені на 30 листопада 2017 року в.о. начальника Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській областіОСОБА_2 винесла акт про передачу стягувачу нереалізованого предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, вказаного нежилого приміщення та цього ж дня винесла постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Таким чином надала всі необхідні документи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» для переоформлення права власності на зазначене майно.

Вважає вказані акт та постанову незаконними, просить суд визнати їх недійсними.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити Вважає, що спірний акт та постанова підлягають скасуванню за умов, викладених в позові. До того ж, спірний акт складено передчасно, тому що немає рішення суду про стягнення заборгованості на предмет іпотеки.

Представник відповідача Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській областів судове засідання не зявився, раніше надсилала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» в судове засідання не зявився, в надісланих на адресу суду відзиві на позовну заяву та запереченнях /а.с. 65-77, 106-108/ вказав,що в даному випадку реалізація предмета іпотеки повинна здійснюватись саме в порядку Закону України «Про іпотеку», яким передбачена можливість оформлення акту та постанови державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу після торгів, які не відбулися. Про вказане свідчать останні правові позиції Верховного суду України. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши позивача, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за яким в іпотеку передано нерухоме майно - нежиле приміщення магазин загальною площею 135,7 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 /а.с. 70-72/.

У підсумку, за умовами договору про відступлення прав за іпотечним договором від 10 березня 2017 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» перейшли права за вказаним іпотечним договором, яка на теперішній час є іпотекодержателем та стягувачем /а.с. 73-74/.

Як вбачається із документів, доданих до позовної заяви, Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 2-68/11 від 25.08.2011 року, що знаходиться на виконанні Южноукраїнського міського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, за яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» стягується 2231934,78 грн. /а.с. 10-13, 15/.

13 червня 2017 року Южноукраїнським МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області надіслано до Миколаївської філії ДП "СЕТАМ" заявку на реалізацію арештованого спірного майна /а.с. 17-19/.

Як вбачається з копії протоколу №271320 проведення електронних торгів від 17 липня 2017 року перші електронні торги не відбулись, у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів /а.с. 20/.

Відповідно до копії протоколу № 287622 від 28 вересня 2017 року другі електронні торги не відбулись, у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів /а.с. 21/.

На 30 листопада 2017 року о 09:00 год. були призначені треті електронні торги /а.с. 16/.

29 вересня 2017 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» направила на адресу Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області заяву про залишення за собою нереалізованого майна - приміщення 75/76 по пр. Леніна, буд 24, в м. Южноукраїнську, Миколаївської області за ціною повторних електронних торгів /а.с. 75-76/

12 жовтня 2017 року в.о. начальником Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській областіОСОБА_2 винесено акт про передачу стягувачу нереалізованого предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, вказаного нежитлового приміщення та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу за ціною других електронних торгів /а.с. 10-13/.

Позивач вірно в позові послався на Закон України «Про виконавче провадження».

Однак спірні правовідносини регулюються як Законом України «Про виконавче провадження» так і Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. ч. 1, 9-11 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Ця норма встановлює порядок реалізації будь-якого арештованого майна.

Разом з тим, ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Оскільки даним відносинам передував саме іпотечний договір від 19 лютого 2008 року, тому в даному випадку необхідно застосовувати саме положення Закону України «Про іпотеку», як спеціального закону, яким передбачено можливість оформлення акту та постанови державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу після других торгів, які не відбулися.

Статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Позивач в дебатах зазначив, що немає рішення суду, яким звернено стягнення на спірне майно. Разом з тим, позивач просив визнати акт та постанови недійсними з підстав, що зазначені у позові, а саме можливості передачі майна стягувачу лише після третіх торгів. В позові ОСОБА_1 посилається на те, було виготовлено звіт про оцінку вартості спірного жилого приміщення. Позивач не надав доказів того, що звіт про оцінку вартості спірного жилого приміщення складений безпідставно, тому суд приходить до висновку, що електронні торги по реалізації приміщення 75/76 по пр. Леніна, буд 24, в м. Южноукраїнську, Миколаївської області відбувались на законних підставах.

Стаття 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Статтею 49 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна.

Виходячи зі змісту ст. 49 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може залишити за собою іпотечне майно після будь-яких електронних торгів, що не відбулись.

Виконавче провадження є лише процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обовязки субєктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Таким чином, вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» щодо залишення за собою нереалізованого майна шляхом заліку своїх вимог в рахунок погашення частини існуючого боргу є такими, що відповідають ст.49 Закону України «Про іпотеку».

На підставі викладеного, суд вважає, що в.о. начальника Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській областіОСОБА_2 12 жовтня 2017 року правомірно винесено акт про передачу стягувачу нереалізованого предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, вказаного нежитлового приміщення, а також постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу за ціною других електронних торгів та у відповідності до вимог Закону України «Про іпотеку», тому суд прийшов до висновку що, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 повністю відмовити в позові до Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» про визнання недійсними постанови від 12.10.2017 року та акту від 12.10.2017 року державного виконавця про передачу майна - нежилого приміщення загальною площею 135,70 кв.м. за адресою: пр. Незалежності (Леніна), 24 прим. 75/76, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, в рахунок погашення боргу.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_4

_________________________________

Повний текст рішення складено 23 квітня 2018 року