Справа № 188/1585/18
Провадження № 4-с/188/9/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Петропавлівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ( далі ВДВС ) на дії державного виконавця ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з даною скаргою, в якій зазначає про наступне .

Заочний рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2014 р. з заявника на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 1500 доларів США , що на день розгляду справи складає - 19426.83 грн. та судовий збір в розмірі 243.60 грн.

За вищезазначеним рішенням судом було видано виконавчий лист № 188/1122/14-ц від 03.02.2015 р. та відкрито виконавче провадження за № 46741707 від 03.02.2015 р.

За вищенаведеним провадженням іх його постійного доходу ( пенсії ) щомісячно утримувались кошти на ліквідацію виниклого боргу та на травень 2018 р. такий борг було повністю погашено .

30.05.2018 р. державним виконавцем Лисяк М.М. було винесено постанову про закриття виконавчого провадження № 46741707 на підставі п. 9 ст. 39 та ст. 40 ЗУ " Про виконавче провадження " у зв"язку із фактичним виконанням припису суду викладеного у виконавчому документі .

20.10.2018 р. його викликали в ДВС , де його начальник ОСОБА_3 повідомила про скасування вищенаведеної постанови про закриття виконавчого провадження ; 46741707 в зв"зку із допущеними при відкриття помилками , що виявив керівник під час проведення перевірки такого виконавчого провадження в частині дотримання вимог ЗУ " Про виконавче провадження " . Про причини та підстав проведення перевірки керівниками саме цього провадження йому роз"яснення не було , на його письмове звернення на яке він отримав 22.10.2018 р. отримав письмову відповідь .

Згідно мотивувальної частини постанови від 19.10.2018 р. про відновлення виконавчого провадження № 46741707 визначено - № Внести зміни щодо стягенння коштів у відповідності до резолютивної частини виконавчого документу , зазначивши : Стягувати з ОСОБА_1 Серогія Васильовича на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 1500 доларів США , що на день розгляду справи складає - 19 426.83 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243.60 грн.

Вважає , що начальником ДВС ОСОБА_3 неправомірно винесено постанову про скасування постанови від 30.05.2018 р. про закриття виконавчого провадження № 46741707 про стягнення з ОСОБА_1 вищезазначеної заборгованості.

Просить суд :

- визнати неправомірними дії начальника Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про скасування постанови від 30.05.2018 р. про закриття виконавчого провадження № 46741707 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 1500 доларів США , що на день розгляду справи складає - 19 426.83 грн. та судового збору в розмірі 243.60 грн.

- зобов"язати начальника Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 скасувати постанову від 19.10.2018 р. про скасування процесуального документу - постанови від 30.05.2018 р. про закриття виконавчого провадження № 46741707 та постанову від 19.10.2018 р. про відновлення виконавчого провадження № 46741707 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 1500 доларів США , що на день розгляду справи складає - 19 426.83 грн. та судового збору в розмірі 243.60 грн.

Сторони в судове засідання не з"явилися . В свої заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Заявник скаргу підтримує та просить її задовольнити. Відповідач скаргу не визнає , на обгрунтування своєї позиції надав суду відзив. В даному документі викладає свою позицію та правове обгрунтування. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Суд ухвалив справу розглянути без участі сторін на підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України , де зазначається , що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв'язку з чим , суд вирішив скаргу розглянути за наявними матеріалами справи без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що дійсно вищезазначені обставини знайшли своє підтвердження в ході вивчення матеріалів даної справи.

А саме , заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2014 р. з заявника ( боржника по виконавчому провадження ) ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики 1500 доларів США , що на день розгляду справи складає - 19426.83 грн. та судовий збір в розмірі 243.60 грн.

За вищезазначеним рішенням судом було видано виконавчий лист № 188/1122/14-ц від 03.02.2015 р. та відкрито виконавче провадження за № 46741707 від 03.02.2015 р.

30.05.2018 р. державним виконавцем Лисяк М.М. було винесено постанову про закриття виконавчого провадження № 46741707 на підставі п. 9 ст. 39 та ст. 40 ЗУ " Про виконавче провадження " у зв"язку із фактичним виконанням припису суду викладеного у виконавчому документі .

Приймаючи рішення про скасування постанови від 30.05.2018 р. відповідач керувався вимогами ст. п. 9 ст. 39 та 41 ЗУ " Про виконавче провадження " та зобов"язав державного виконавця Лисяка М.М. відновити виконавче провадження № 46741707 та зобов"язано внести зміни , щодо стягнення коштів у відповідності до резолютивної частини виконавчого документа .

19.10.2018 р. вищевказане виконавче провадження було відновлено , про що державним виконавцем Лисяком М.М. було винесено відповідну постанову , яку разом з постановою було направлено сторонам виконавчого провадження .

Крім того , з матеріалів заперечення відповідач посилається на ту обставину , що при реєстрації виконавчого документа секретарем відділу була допущена помилка та не зазначено про те , що необхідно утримувати 1500 доларів США , а зазначено лише про те , що необхідно утримувати заборогваність в сумі 19 670.43 грн. , у зв"язку із чим постанова про закінчення виконавчого провадження № 46741707 від 30.05.2018 р. підлягає скасуванню.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо правомірності її дій по скасування постанови від 30.05.2018 р.

Відповідно до ст.124 Конституції судові рішення є обов"язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виданий судом виконавчий лист є документом, на підставі якого державна виконавча служба здійснює примусове виконання.

При цьому в ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Крім того , згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 192 ЦК України).

За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов"язання, виражене в грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов"язання закріплені в ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов"язання має бути виконане в гривнях; якщо в зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобов"язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов"язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Відповідно до п.30.1 ст. 30 ЗУ " Про платіжні системи та переказ коштів в Україні " моментом виконання грошового зобов"язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Таким чином , беру до уваги вищезазначене , суд вважає , що виконання за виконавчим листом № 46741707 мало здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином , судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов"язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов"язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов"яання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Також суд вважає за необхідне зазначити ,що визначаючи характер грошового зобов'язання, Петропавлівський районним судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті ( 1500 доларів США ) , що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України 19 670.43 грн. ) . Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов'язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Такий правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

Таким чином, під час виконавчого провадження виконання зобов"язання за судовим рішенням у національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив"язки до офіційного курсу валют НБУ зумовило невиконання судового рішення в повному обсязі, тому суд вважає, що постанова державного виконавця від 30.05.2018 р. про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірною , а постанова відповідача від 19.10.2018 р. про скасування процесуального документу навпаки є правомірною .

В зв"язку з цим , скарга ОСОБА_1 на неправомірність дій відповідача не підлягає задоволенню , а виконавче провадження підлягає відновленню.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 12 , 141 ,223, 258 , 259 , 450, 451 ЦПК України , ЗУ " Виконавче провадження " , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Петропавлівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ( далі ВДВС ) на дії державного виконавця - залишити без задоволення .

Копію даної ухвали невідкладно направити сторонам для відома .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, який не був присутній в судовому засіданні може подати апляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя ОСОБА_5