УХВАЛА

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 461/889/13-ц

провадження № 61-17021 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт»,

треті особи: Львівська міська рада, ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Струс Л. Б., Левика Я. А., Шандри М. М.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» (далі - ТзОВ «Кіносвіт»), Львівської міської ради, третя

особа - ОСОБА_1, про зобов'язання демонтувати тимчасову огорожу.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазнав, що ухвалою Львівської міської ради від 16 березня 2006 року № 3469 передано відповідачу у користування земельну ділянку площею 0,1040 га, яка розташована по

АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 терміном на 10 років за рахунок земель житлової та громадської забудова для обслуговування існуючих споруд.

30 березня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. 03 листопада 2011 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області видала відповідачеві дозвіл на виконання будівельних робіт, однак всупереч вимог пункту 27 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», відповідач не повідомив Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради про початок їх виконання.

01 листопада 2012 року ТзОВ «Кіносвіт» звернулось до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради з проханням видати дозвіл на встановлення огорожі будівельного майданчику по АДРЕСА_3 у зв'язку з початком будівництва об'єкта «Реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будинків АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 та їх розширення під торгівельно-розважальний центр».

27 грудня 2012 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради повідомила ТзОВ «Кіносвіт» про неможливість надання дозволу на встановлення будівельного майданчика до вирішення справи за адміністративним позовом Департаменту містобудування Львівської міської ради до Інспекції державного архітектурного контролю у Львівській області про визнання недійсним дозволу на виконання будівельних робіт та зупинення здійснення будівельних робіт до моменту належного оформлення. Незважаючи на таку заборону, відповідач без відповідного погодження встановив тимчасову огорожу за вказаною адресою.

Посилаючись на наведене, та на те, що відповідач не виконує вимоги Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо проведення демонтажу тимчасової огорожі у зв'язку з відсутністю відповідного дозволу, позивач просив зобов'язати ТзОВ «Кіносвіт» демонтувати тимчасову огорожу зі сторони будинків АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2.

У січні 2015 року ТзОВ «Кіносвіт» звернулася до суду із зустрічним позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівська міська рада, про визнання незаконною бездіяльності та визнання права на розміщення тимчасової огорожі.

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 07 квітня 2006 року виконавчий комітет Львівської міської ради надав дозвіл на проектування нежилих приміщень першого поверху будинків по АДРЕСА_1 -

АДРЕСА_2 та їх розширення під торгівельно-розважальний центр. 24 травня 2017 року ТзОВ «Кіносвіт» надано дозвіл на виконання робіт по розробці конструкції кінотеатру і подальшої реконструкції нежитлових приміщень за вказаною адресою.

27 березня 2008 року надано дозвіл на встановлення тимчасового будівельного майданчика по АДРЕСА_3 у м. Львові терміном дії з

01 квітня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Після закінчення проведення робіт по розробці реконструкції кінотеатру, будівельні роботи були тимчасово призупиненні з метою подальшого оформлення містобудівної документації, однак огорожу не було демонтовано з підстав дотримання правил техніки безпеки.

У подальшому виникла необхідність на отримання дозволу на встановлення огорожі на АДРЕСА_3 у зв'язку з початком будівництва об'єкта «Реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будинків АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 та їх розширення під торгівельно-розважальний центр», у видачі якого було відмовлено до розгляду по суті позову Департаменту містобудування Львівської міської ради до Інспекції державного архітектурного контролю у Львівській області про визнання недійсним дозволу на виконання будівельних робіт та зупинення здійснення будівельних робіт до моменту належного оформлення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено, у зв'язку з чим ТзОВ «Кіносвіт» звернулося до Львівської міської ради з проханням надати відповідний дозвіл на встановлення огорожі.

Посилаючись на те, що Львівська міська рада так і не надала дозвіл на встановлення огорожі будівельного майданчика за адресою:

АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2, однак відповідно до принципу дії мовчазної згоди, передбаченого Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ТзОВ «Кіносвіт» набуло право на її встановлення, позивач просив: визнати незаконною бездіяльність Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо розгляду звернення ТзОВ «Кіносвіт» про надання дозволу на встановлення тимчасової огорожі будівельного майданчика за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2; визнати за ТзОВ «Кіносвіт» право на розміщення цієї огорожі на підставі виданого Інспекцією державно-архітектурно будівельного контролю у Львівській області дозволу на виконання будівельних робіт.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2017 року позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволено.

Зобов'язано ТзОВ «Кіносвіт» демонтувати тимчасову огорожу зі сторони будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Кіносвіт» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТзОВ «Кіносвіт» не повідомило Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради про початок виконання будівельних робіт, та за відсутності відповідного дозволу самоправно встановило тимчасову огорожу по АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2, а тому позовні вимоги Галицької районної адміністрації Львівської міської ради підлягають задоволенню. Крім того, суд взяв до уваги закінчення терміну дії договору оренди від 30 березня 2006 року, а також рішення Господарського суду Львівської області від 28 жовтня 2016 року, яким ТзОВ «Кіносвіт» зобов'язано звільнити самовільно зайняті земельні ділянки площею 0, 0068 га та площею 0, 0095 га по АДРЕСА_1 -

АДРЕСА_2, та привести їх у попередній стан шляхом демонтажу огорожі та відновлення верхнього ґрунтового покриву.

У задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Кіносвіт» відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Кіносвіт» задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2017 року скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що спірні правовідносини виникли при виконанні господарського договору, сторонами якого є юридичні особи, а відтак такий спір підлягає розгляду господарськими судами, а не у порядку цивільного судочинства, як помилково вважав суд першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у квітні 2017 року, Галицька районна адміністрація Львівської області, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для продовження її розгляду.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на помилковість висновку апеляційного суду про те, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позов Галицької районної державної адміністрації до ТзОВ «Кіносвіт», Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про зобов'язання демонтувати тимчасову огорожу, не є спором, що виник при укладенні, зміні, розірванні чи виконанні господарських договорів.

У липні 2018 року до Верховного Суду від ТзОВ «Кіносвіт» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відзив мотивовано тим, що ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, оскільки спір виник між юридичними особами з приводу встановлення ТзОВ «Кіносвіт» тимчасової огорожі будівельного майданчика у процесі здійснення ним господарської діяльності.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України), який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

02 липня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Ураховуючи, що в касаційній скарзі Галицька районна адміністрація Львівської міської ради посилається на порушення апеляційним судом правил судової юрисдикції, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає необхідним передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт», треті особи: Львівська міська рада, ОСОБА_1, про зобов'язання демонтувати тимчасову огорожу; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: Львівська міська рада, ОСОБА_1, про визнання незаконною бездіяльності та визнання права на розміщення огорожі, за касаційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Апеляційного суду Львівської області

від 14 листопада 2017 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г. І. Усик