233 № 233/2498/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення заробітної плати,
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалась на те, що вона перебувала у трудових правовідносинах з ОСОБА_2 районною державною лікарнею ветеринарної медицини. Згідно із рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2018 року трудовий договір між нею та ОСОБА_2 районною державною лікарнею ветеринарної медицини був розірваний на підставі ст. 38 КЗпП з 07.02.2018 року.
Під час її роботи у відповідача, в порушення вимог діючого законодавства, з вересня 2014 року по 07 лютого 2018 року заробітна плата роботодавцем їй не нараховувалась та не виплачувалась.
Вказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем не нарахована та не виплачена.
Також, вважає, що відповідач має виплатити їй індекс інфляції, який вона розрахувати не може, оскільки не знає коли їй буде виплачена основна заборгованість по заробітній сплаті, так як сума індексу інфляції буде змінюватися кожного місяця.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з тих же підстав, пояснивши, що вона перебувала у трудових правовідносинах з ОСОБА_2 районною державною лікарнею ветеринарної медицини, де з 07 лютого 2014 року працювала провідним лікарем. З початком АТО на території Луганської області лікарня роботу не зупинила, вона виходила на роботу та виконувала свою трудову функцію. Проте, керівництво лікарні заробітну плату їм не виплачувало. У 2015 році керівництво лікарні виїхало на територію Російської Федерації, забравши документацію та печатку. У вересні 2016 року з приміщення лікарні їх вигнали озброєні люди, з того часу вона трудову функцію не виконувала. У серпні 2017 року вона виїхала з тимчасово окупованої території України до міста Костянтинівка, де згодом звернулась до суду із позовом про розірвання трудового договору.
Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної лікарні ветеринарної медицини, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у звязку з чим судом 18.07.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з ОСОБА_2 районною державною лікарнею ветеринарної медицини з 15 жовтня 2012 року по 07 лютого 2018 року, де з 07 лютого 2014 року працювала провідним (офіційним) лікарем (копія трудової книжки з відповідними записами серії АА № 329549 - а.с.31; копія наказу № 37 від 15.10.2012 про призначення на посаду ОСОБА_1 а.с.32; копія наказу № 7 від 07.02.2014 про переведення ОСОБА_1 а.с.33).
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/430/18, яке набрало законної сили 08 травня 2018 року, розірвано трудовий договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 районною державною лікарнею ветеринарної медицини з 07 лютого 2018 року у звязку зі звільненням ОСОБА_1 з посади провідного (офіційного) лікаря за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. (а.с.3-4).

Відповідач ОСОБА_2 районна державна лікарня ветеринарної медицини є юридичною особою, діяльність якої на теперішній час не припинена (а.с.7-9).

Позивач ОСОБА_1 виконувала трудову функцію провідного лікаря по вересень 2016 року, до захоплення приміщення лікарні озброєними людьми.

Зазначена обставина встановлена на підставі пояснень позивача, свідчень свідка ОСОБА_3, який у судовому засіданні пояснив, що з початком АТО ОСОБА_2 районна державна лікарня ветеринарної медицини свою роботу не припинила та ОСОБА_1 виконувала свою трудову функцію, зокрема до березня 2015 року. В березні 2015 року він (свідок) виїхав на територію, яка підконтрольна український владі, та подальша доля ОСОБА_1 йому не відома.

В період з вересня 2014 року по вересень 2016 року заробітна плата ОСОБА_1 за виконану роботу не нараховувалась та не виплачувалась, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (а.с.30).

Статтею 43 Конституції України гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.

Отже, не виплата заробітної плати позивачу є порушенням відповідачем наведеного вище законодавства України.

Нарахування заробітної плати за період з вересня 2014 року по вересень 2016 року суд проводить згідно із Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, яким встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати у томі розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови).

Відповідно до п.8 вищезазначеної постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні дві місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, заробітна плата ОСОБА_1 за період з вересня 2014 року по вересень 2016 року розраховується шляхом множення середньоденного заробітку позивача, який становить 84,79 грн. (розрахований за індивідуальними відомостями про застраховану особу за липень 2014 року, серпень 2014 року : 1907,74 грн. + 1738,39 грн. / 2 = 1823,07 грн. /21,5 робочих днів = 84,79 грн.) на число робочих днів за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року 761 робочих днів. Таким чином, розмір заробітної плати позивача за період з вересня 2014 року по вересень 2016 року складе: 84,79 грн. + 761 робочих днів = 64525,19 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач предявила позов на суму 55045,68 грн., а тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства з відповідача на користь позивача слід стягнути заробітну плату за період з вересня 2014 року по вересень 2016 року у загальному розмірі 55045,58 грн.

При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за період з жовтня 2016 року по 07 лютого 2018 року, оскільки з пояснень позивача вбачається, що у зазначений період часу вона трудову функцію не виконувала, а заробітна плата є платою за виконану працівником роботу. Сам по собі факт перебування особи у трудових правовідносинах, без виконання функціональних обовязків, не є підставою для нарахування та виплати заробітної плати. Про інше, зокрема, про оплату простою, позовних вимог не заявлено.

Суд також не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів індексу інфляції у звязку із необґрунтованістю позовних вимог в цій частині. Так, позивачем не визначено у відповідності до якого Закону (Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати») відповідач має сплатити індекс інфляції, не визначена сума індексу інфляції та не наведений її розрахунок, що перешкоджає суду надати оцінку позовним вимогам в цій частині.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2 районної державної лікарні ветеринарної медицини, , юридична адреса: Луганська область, м. Перевальськ, вул. Перова, буд.22, про стягнення заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 районної державної лікарні ветеринарної медицини (, юридична адреса: Луганська область, м. Перевальськ, вул. Перова, буд.22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) заробітну плату за період з 01 вересня 2014 року по 14 серпня 2017 року в загальному розмірі 55045 (пятдесят пять тисяч сорок пять) грн. 68 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 районної державної лікарні ветеринарної медицини, , юридична адреса: Луганська область, м. Перевальськ, вул. Перова, буд.22, судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш