Справа № 307/1451/15-ц
Провадження № 4-с/307/6/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що Тячівський районний суд видав 10.03.2016 р. виконавчий лист № 307/1451/15-ц про зобовязання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» видати ОСОБА_1 готівкою, одноразовою операцією через касу, належні їй валютні кошти за договором № SAMDNWFD700 від 8 січня 2014 року у розмірі 27280,44 дол. США.

2 червня 2016 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стало відомо про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.05.2016 р., яку було винесено державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2В в межах виконавчого провадження № 50979471 про зобов'язання ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" видати ОСОБА_1 готівкою, одноразовою операцією через касу, належні їй валютні кошти за договором № SAMDNWFD700 від 8 січня 2014 року у розмірі 27280,44 дол. США.

20 липня 2016 року на адресу банку надійшли дві постанови про накладення штрафу від 17.06.2016 року на ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" у розмірі 1020.00 грн. за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії та постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040.00 грн. від 17.06.2016 року.

Вважає, що зазначені постанова про накладення штрафу та постанова про стягнення виконавчого збору є такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах. Відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

По перше: Звертає увагу суду на той факт, що згідно ст. 25 ЗУ Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення Про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Дана постанова про відкриття виконавчого провадження до боржника взагалі не надходила.

Частиною 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Згідно до ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідним листом простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до вище вказаного Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано Постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Тобто державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і почати відлік часу на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Таким чином стверджує, що системний аналіз наведених статей свідчить про те, що законодавцем передбачено, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу державний виконавець пересвідчується коли отримав боржник зазначену копію постанову та встановити факт отримання, якою встановлено ж для добровільного виконання даного рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена в 10-денний строк.

Державним виконавцем в третє порушено вимоги ЗУ "Про виконавче провадження " та порушено права Боржника.

По- друге. Державним виконавцем в постанові про накладення штрафу не вірно вказано найменування, повна адреса та ідентифікаційний код стягувана, що порушує норми п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження. У постанові про накладення штрафу державним виконавцем вказано стягувачем ОСОБА_1, а на справді стягувачем штрафу є держава, та штраф перераховується до державного бюджету.

По-третє: Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 31.03.2016 було зупинено виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області № 307/1451/15-ц до розгляду касаційної скарги по суті.

Згідно ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Закон України Про доступ до судових рішень ч. 2 ст. 2 2 Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Враховуючи вищевикладене державний виконавець повинен зупинити виконавче провадження на підставі рішення суду (не визначено, що рішення суду повинно бути надано на паперовому носієві, законодавець визначив на підставі рішення, а рішення наявне на офіційному веб порталі, таким чином вимога закону виконана), а Єдиний державний реєстр судових рішень є електронною базою судових рішень, яка відкрита для всіх користувачів та свідчить про наявність такого рішення.

Таким чином державний виконавець в процесі своєї діяльності в межах виконавчого провадження порушив не лише норми ЗУ Про виконавче провадження, а Цивільно- Процесуальний кодекс України та Конституцію України-головний закон нашої держави.

Представником банку 06.06.2016 року (після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження) до канцелярії відділу Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська було надано заяву разом з копією ухвали ВССУ про обовязкове зупинення виконавчого провадження № 50979471.

Однак державний виконавець проігнорував не лише дану заяву, а взагалі рішення суду.

Статею ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановлено законом.

Адже саме такі безвідповідальні дії державного виконавця можуть призвести до незаконного оформленого подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до Закону, що може підірвати репутацію банку серед населення, що спричинить за собою низку негативних результатів.

В своїй діяльності банк керується перш за все вимогами чинного законодавства України. Основними законодавчими та нормативно-правовими актами України, що регулюють правовідносини, які виникають між банком та клієнтами під час укладання угод, є Цивільний кодекс України, Закон України Про банки і банківську діяльність, нормативно-правові акти Національного банку України, інші законодавчі й нормативно-правові акти тощо.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, Банк не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.2 статті 82 Закону України Про виконавче провадження. боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином вбачає ряд порушень державного виконавця Коломойцева К.В. щодо вимог Законодавства України . Тому просять суд визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 50979471 від 17.06.2016 року незаконними, скасувати постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору № 50979471 від 17.06.2016 року та постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про накладення штрафу № 50979471 від 17.06.2016 року.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Жовтневий відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Державний виконавець відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, причини своєї нявки суду не повідомила.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Тячівський районний суд видав 10.03.2016 р. виконавчий лист № 307/1451/15-ц про зобовязання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» видати ОСОБА_1 готівкою, одноразовою операцією через касу, належні їй валютні кошти за договором № SAMDNWFD700 від 8 січня 2014 року у розмірі 27280,44 дол. США.

Постановою державного виконавця від 04.05.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 50979471 з примусового виконання даного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця про накладення штрафу від 17.06.2016 року за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк, що зобовязує боржника вчинити певні дії накладено на боржника ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" штраф у розмірі 1020.00 грн.

Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.06.2016 року стягнуто з ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" виконавчий збір у розмірі 2040.00 грн.

Згідно ст. 25 ЗУ Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення Про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Суду ненадано доказів про те, що дана постанова про відкриття виконавчого провадження надходила до боржника.

Частиною 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Згідно до ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідним листом простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до вище вказаного Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано Постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Тобто державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і почати відлік часу на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Отже, у відповідності до вище вказаних норм Закону перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу державний виконавець пересвідчується коли боржник отримав зазначену копію постанови і від дати отримання починає відлік часу на добровільне виконання даного рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена в 10-денний строк.

Також суду не надано доказів, що дана постанова надсилалась боржнику.

Разом з цим, судом встановлено, що державним виконавцем в постанові про накладення штрафу не вірно вказано найменування, повна адреса та ідентифікаційний код стягувана, що порушує норми п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження. У постанові про накладення штрафу державним виконавцем вказано стягувачем ОСОБА_1, а на справді стягувачем штрафу є держава, та штраф перераховується до державного бюджету.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 31.03.2016 було зупинено виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області № 307/1451/15-ц до розгляду касаційної скарги по суті.

Згідно ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Як встановлено судом аж 17.06.2017 року постановою державного виконавця зупинено виконавче провадження по виконанню вказаного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає,що скарга підставна і її слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 50979471 від 17.06.2016 року незаконними.

Постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору № 50979471 від 17.06.2016 року скасувати.

Постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про накладення штрафу № 50979471 від 17.06.2016 року - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3