Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мазур К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем майна за законом першої черги ЦК України в редакції 1963 року, як донька померлої, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно не може оформити спадкові права нотаріально. Тому, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача по справі Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 526 ЦК УРСР 1963 року є с. Попівці Барського району Вінницької області.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, (свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння від 20.09.1989 року).

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки спадкодавця.

Позивач, у відповідності до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області № 215 від 13.02.2018 року.

Інших спадкоємців майна померлої за законом та заповітним розпорядженням, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Територіальна громада на спадщину не претендує.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не вправі, так як правовстановлюючий документ на будинок втрачено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а саме на житловий будинок (літера «А»), житловою площею 51,2 кв.м, загальною площею 77,5 кв.м., а також надвірні будівлі і споруди: веранда «а», вхід в підвал «а2», хлів «Б», паркан «1», ворота «2», хвіртка «3», який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: