Справа № 739/993/18
Номер провадження 2/739/462/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка А.І.
секретаря Неживець К.В. за участю; позивача ОСОБА_1, представника позивача-адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. 19.02.2009 р. померла його мати ОСОБА_4, 12.02.2009 року помер його батько ОСОБА_5. Після смерті батьків відкрилася спадщина. До спадкової маси входить житловий будинок із надвірними будівлями, які розташовані за адресою - вулиця 1-Травня, 12, с. Смяч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. 23.11.2011 р. нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, що до майна померлих батьків, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок , що знаходиться за адресою: вулиця 1-Травня, 12, с. Смяч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області було відмовлено, оскільки, відсутній правопосвідчувальний документ, тому він змушений звертатися до суду про визнання його власником спадкового майна.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу розглянути без участі представника.
Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд заслухавши доводи позивача та дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази приходить до наступних висновків. За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що 19.02.2009 р. померла мати позивача ОСОБА_4, 12.02.2009року помер батько позивача ОСОБА_5. Після їх смерті позивачу залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. 1-Травня, 12, с. Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області.
Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 23.11.2011року ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своїх батьків.(а.с.12-14)
Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №184 від 17.03.2018року власником будинку за адресою вулиця 1-Травня, 12, с. Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області обліковується за померлим ОСОБА_4А.(а.с.6)
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Керуючись ст.ст. 12, 81, 142, 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 355, 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вулиця 1-Травня, 12, с. Смяч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п.15.5 Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.
Суддя А.І.Іващенко