КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/2848/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2070/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Біккінеєва Ірина Анатоліївна про усунення права на спадкування, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що після смерті його тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1, вся необхідна документація на яку перебуває у позивача.

Спадкоємцем першої черги за законом є сестра померлої - ОСОБА_2, а ОСОБА_1 є спадкоємцем п'ятої черги.

Зазначаючи, що відповідачка ОСОБА_2 ухилялася від надання будь-якої допомоги ОСОБА_4, яка через похилий вік та тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані, на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, позивач просив усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.1-6)

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року відкрито провадження у справі. (а.с.29-30)

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1. Вказував, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неефективного захисту його оспорюваних прав. (а.с.31-32)

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.(а.с.34-35)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1. На обґрунтування скарги зазначив, що на початку жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Біккінеєвої І.А. із заявою про прийняття спадщини, а тому відповідачка може відчужити квартиру до ухвалення рішення у справі. Оскільки вказана квартира є предметом спору у даній справі, вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може викликати реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. (а.с.38-41)

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені шляхом відправлення поштових повідомлень та з використанням засобів мобільного зв'язку, що забезпечує фіксацію такого повідомлення, тобто належним чином, про що у справі є докази. (а.с. 70-80)

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову і заявлені вимоги позивача не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір про спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що після смерті його тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1. Вказував, що вся необхідна документація на вказану квартиру перебуває у нього. Спадкоємцем першої черги за законом є сестра померлої - ОСОБА_2, а ОСОБА_1 є спадкоємцем п'ятої черги. На початку жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Біккінеєвої І.А. із заявою про прийняття спадщини.

Зазначаючи, що відповідачка ОСОБА_2 ухилялася від надання будь-якої допомоги ОСОБА_4, яка через похилий вік та тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані, на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, позивач просив усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.1-6)

На обґрунтування заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1 вказував на те, що невжиття заходів забезпечення позову може стати наслідком неефективного захисту його оспорюваних прав. (а.с.31-32)

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява ОСОБА_1 містить припущення того, що відповідач ухилятиметься від виконання набравшого законної сили рішення суду та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про усунення відповідачки від права на спадкування або ефективний захист оспорюваних прав ОСОБА_1 не підкріплено належними доказами по справі, зокрема не зазначено, які саме права позивача не можливо буде поновити в разі ухвалення можливого рішення про задоволення позову.

При цьому, наведений у заяві вид забезпечення позову - накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 є неспівмірним із заявленими вимогами про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

За таких обставин, оскільки заявником ОСОБА_1 не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття судом обраного заявником заходу забезпечення позову.

Доводи скарги не спростовують висновків районного суду, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 09 листопада 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова