Номер справи 237/6055/18
Номер провадження 6/237/220/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Махно Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Мар'їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 року до Мар'їнського районного суду Донецької області надійшло подання старшого державного виконавця Мар'їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, без вилучення паспортного документа.

В обгрунтування цього подання заявником зазначено, що на виконанні у Мар'їнському РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавчий документ за №1кп/235/522/15 від 05.01.2016 року, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення, зокрема з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди у розмірі 30756,24 грн.

Рішення боржником не виконано, декларацію про майно та доходи ним не подано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Суд встановив, що Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 04.12.2015 у справі за №1-кп/235/522/15 винесено вирок, яким зокрема задоволено цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 до досягнення повноліття ОСОБА_3, ОСОБА_4 до досягнення ОСОБА_5 повноліття, матеріальну шкоду у розмірі 30756,24 грн. Вирок суду набрав законної сили 05.01.2016 року.

17.05.2016 року державним виконавцем Мар'їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сошниковою Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.05.2016 року за вих. №5591 державним виконавцем Мар'їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сошниковою Ю.О. направлено копію цієї постанови від 17.05.2016 року ОСОБА_1 для виконання.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити, зважаючи на таке.

Частиною четвертою ст. 441 ЦПК України передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із п 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Одночасно, відповідно до ст. 6, п. 5, ч. 1, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Під час розгляду питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати те, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона повязана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Судові рішення у вказаній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Одночасно необхідно враховувати, що під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні непереборні обставини.

Суд вважає що державний виконавець не довів суду, що боржник дійсно та умисно ухиляється від покладених на нього зобовязань та не сплачує суму боргу за виконавчим листом №1кп/235/522/15, не зазначивши, в чому саме полягає навмисне ухилення боржника від виконання зобовязання, обмежившись лише викладеним у своєму поданні.

Також у поданні та в доданих до нього матеріалах відсутні відомості того, що боржник взагалі отримував постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а також те, що він взагалі обізнаний про існування боргу, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які підтвердження про отримання боржником викликів до Мар'їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що частиною першою ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Частиною третьою ст. 1179 ЦК України передбачено, що обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Таким чином, обов'язок ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди, заподіяної її неповнолітнім сином ОСОБА_3, припинився з 30.06.2017 року, тобто з моменту досягнення ним повноліття. Зазначена обставина кореспондується з виконавчим листом №1кп/235/522/15.

Згідно із п.15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 258-261,441 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Мар'їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення через Мар'їнський районний суд Донецької області.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 03.12.2018 року