АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

справа №522/18977/17

провадження №22-ц/785/6754/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., ОСОБА_1,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

заявник- Батіщев ОСОБА_2,

представник заявника ОСОБА_3,

заінтересовані особи-Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 06 липня 2018 року у складі судді Єршової Л. С.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою на дії Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції в Одеській області (далі-Перший Приморський ВДВС ГТУЮ в Одеській області), в якій, крім іншого, просив поновити йому строк на оскарження постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на належне йому нерухоме майно (а.с.1-3).

Неодноразово уточнюючи вимоги скарги, заявник остаточно просив:

-визнати протиправними дії старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Саламахи В.В. щодо винесення постанови про арешт майна боржника ОСОБА_8 та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2016 року в рамках виконавчого провадження ВП №52047708, по виконанню виконавчого листа № 522/20426/14-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 22 червня 2016 року;

-скасувати постанову про арешт майна боржника ОСОБА_8 та оголошення заборони на його відчуження, винесену старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Саламахою В.В. 31 серпня 2016 року в рамках виконавчого провадження ВП №52047708 по виконанню виконавчого листа № 522/20426/14-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 22 червня 2016 року;

-визнати протиправними дії державного виконавця Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Джміля О.О. щодо винесення постанови від 21 серпня 2017 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_8 у розмірі 242 422,74 грн. та постанови від 21 серпня 2017 року про арешт майна боржника ОСОБА_8;

-скасувати постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_8 у розмірі 242 422,74 грн., винесену державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Джмілем О.О. 21 серпня 2017 року в рамках виконавчого провадження ВП №52047708 по виконанню виконавчого листа № 522/20426/14-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 22 червня 2016 року;

-скасувати постанову про арешт майна боржника ОСОБА_8, винесену державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Джмілем О.О. 21 серпня 2017 року в рамках виконавчого провадження ВП №52047708 по виконанню виконавчого листа № 522/20426/14-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 22 червня 2016 року.

Уточнена скарга мотивована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року у цивільній справі № 522/20426/14-ц стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_9 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість розмірі 2 420 573,44 грн. та 22 червня 2016 року видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення.

31 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Саламахою В.В.відкрито виконавче провадження № 52047708 про стягнення з нього 2 420 573,44 грн. та у той же день винесено постанову про накладення арешту на все його майно.

21 серпня 2017 року державним виконавцем Джмілем О.О.винесені постанови про стягнення з нього виконавчого збору та арешт його майна.

На підставі договору факторингу № б/н від 12 вересня 2017 року право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором № 1501/1007/71-210 від 29 жовтня 2007 року, що належало ТОВ «Кредитні ініціативи», було відступлене на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

12 вересня 2017 року він добровільно виконав рішення суду шляхом погашення заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

13 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Саламахою В.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з подачею письмової заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про повернення виконавчого документа. При цьому, арешт з майна боржника не був знятий у звязку з несплатою виконавчого збору.

Посилаючись на те, що йому до початку жовтня 2017 року взагалі не було відомо про те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року про стягнення з нього 2 420 573,44 грн. було звернуто ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до примусового виконання та про наявність оскаржуваних ним постанов державних виконавців, ОСОБА_8 просив задовольнити його скаргу.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06 липня 2018 року скарга ОСОБА_8 задоволена в повному обсязі.

Ухвала суду мотивована тим, що після ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_8 2 420 573,44 грн., старший державний виконавець Саламаха В.В. не переконався, що боржник ОСОБА_8 дійсно отримав зазначену постанову, що він мав можливість виконати рішення суду добровільно, а тому подальші дії державних виконавців щодо ухвалення постанов про арешт майна боржника та стягнення виконавчого збору є протиправними та підлягають скасуванню.

В апеляційній скарзі начальник Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8 послався на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_8, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушені норми процесуального права, які полягають у наступному.

Щодо кола осіб, які беруть участь при розгляді справи.

Відповідно до ст.383 ЦПК України 2004 року, яка діяла на час звернення ОСОБА_8 до суду із скаргою, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічна норма міститься й у ст. 447 ЦПК України.

Це означає, що субєктом оскарження за ст.383 ЦПК України 2004 року та ст.447 ЦПК України можуть бути державний виконавець чи інша посадова особа органу державної виконавчої служби або приватний виконавець, а не орган примусового виконання.

Зазначені постулати залишилися поза увагою як скаржника та його представників, так суду першої інстанції, який відкрив провадження у справі за скаргою ОСОБА_8 на дії Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області, яка в подальшому була прийнята до провадження іншого судді (а.с.42,115).

Всупереч вимогам закону, після відкриття провадження у справі та прийняття справи до свого провадження, суд першої інстанції залишив скаргу без руху, а в оскаржуваній ухвалі від 06 липня 2018 року зазначив про те, що розглядає скаргу ОСОБА_8 щодо дій державних виконавців Саламахи В.В. та Джміля О.О., без прийняття ухвали про виключення органу примусового виконання із кола осіб, чиї дії оскаржуються.

За таких обставин апеляційний суд повинен був відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою начальника Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7

Щодо поновлення строку на подачу скарги.

Згідно до ст.385 ЦПК України 2004 року скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічна норма міститься й у ст.449 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Звертаючись у жовтні 2017 року до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо ухвалення ним постанов, що були винесені 31 серпня 2016 року, тобто через 1 рік і 10 місяців, заявник просив суд поновити йому строк для її подачі.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року було відкрито провадження у справі, проте, у порушення вимог ч.2ст.449 ЦПК України, суд першої інстанції питання про поновлення строку для подання скарги не вирішив (а.с.42).

В подальшому справа розглядалася різними суддями, при цьому жоден із процесуальних документів, який був постановлений Приморським районним судом м.Одеси, в тому числі і оскаржувана ухвала від 06 липня 2018 року, не містив висновки суду першої інстанції, про поновлення строку ОСОБА_8 (а.с.115,151-154,173-177).

Чинне процесуальне законодавство не дозволяє суду апеляційної інстанції, у разі порушення судом першої інстанції порядку, встановленого для його вирішення, скасовувати ухвалу суду з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Тому при вирішенні питання про поновлення строку на подачу ОСОБА_8 скарги на дії державного виконавця, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст.127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_8 був обізнаний про те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року про стягнення з нього 2 420 573,44 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було звернуто стягувачом до примусового виконання.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк ОСОБА_8 на подачу скарги в частині оскарження дій старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Саламахи В.В. підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Підстави для поновлення строку ОСОБА_8 на подачу скарги в іншій частині відсутні, оскільки інші вимоги скарги не мали розглядатися у порядку цивільного судочинства, про що буде викладено нижче.

Щодо вимог скарги на дії старшого державного виконавця Саламахи В.В.

Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитну заборгованість у розмірі 2 420 573,44 грн.

22 червня 2016 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №522/20426/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 у сумі 2 420 573,44 грн. та судового збору у розмірі 3654 грн.

26 серпня 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Приморського ВДВС Одеького міського управління юстиції із заявою про прийняття до виконання зазначеного виконавчого документу, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання рішення суду шляхом накладення арешту на кошти боржника на вказану суму, а також на інше майно боржника де б воно не знаходилось та з чого б не складалось (а.с.65-66).

31 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Саламахою В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 52047708 про стягнення ОСОБА_8 грошової суми у розмірі 2 420 573,44 грн. та судового збору у розмірі 3654 грн.(а.с.70).

31 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Саламахою В.В. ухвалена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.72).

Відповідно до положень ст.ст.26, 56 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на 31 серпня 2016 року, старший державний виконавець Саламаха В.В. не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документа, повинен був відкрити виконавче провадження та у той же день повинен був накласти арешт на майно ОСОБА_8 і оголосити заборону на його відчуження.

Таким чином, старший державний виконавець Саламаха В.В., ухвалюючи 31 серпня 2016 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, жодних норм Закону України «Про виконавче провадження» не порушив.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Саламаха В.В. щодо винесення ним постанови про арешт майна боржника ОСОБА_8 та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2016 року, а також щодо скасування зазначеної постанови є помилковими.

Щодо вимог скарги на дії державного виконавця Джміля О.О.

Встановлено, що 21 серпня 2017 року державним виконавцем Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області в рамках виконання наведеного вище виконавчого провадження ВП № 52047708 винесені постанови про:

- стягнення з ОСОБА_8 виконавчого збору у розмірі 242 422,74 грн.;

- про арешт майна боржника для звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Відповідно до ч.1ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Частиною 2 ст.74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З аналізу наведених норм вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції, розглянувши по суті скаргу ОСОБА_8 щодо оскарження ним постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення у звязку з цим арешту на майно боржника, не звернув уваги на те, що такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а його слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що зазначена справа в частині визнання дій державного виконавця Джміля О.О. протиправними щодо винесення ним постанов від 21 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_8 виконавчого збору; арешту на майно боржника та їх скасування, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Тому, ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі та роз'ясненням ОСОБА_8 права на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.127,368,374,376,381-384,449 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 06 липня 2018 року в частині задоволення скарги ОСОБА_8 на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 щодо винесення ним постанови про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2016 року та її скасування - скасувати.

Поновити ОСОБА_8 строк на подачу скарги в частині оскарження дій старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4.

У задоволенні скарги ОСОБА_8 на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 щодо винесення ним постанови про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2016 року та її скасування - відмовити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 06 липня 2018 року в частині задоволення скарги ОСОБА_8 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 щодо винесення ним постанов про стягнення виконавчого збору та про арешт його майна від 21 серпня 2017 року скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_10