Справа № 539/2593/18
Провадження № 2/539/1021/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Першої Лубенської державної нотаріальної контори про зняття арешту майна, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Першої Лубенської державної нотаріальної контори про зняття арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області від 11 березня 2004 року у кримінальній справі № 04640021, яке складається із 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 липня 2018 року відкрито провадження за вказаним позовом. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Судом з'ясовано, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частина квартири, загальною площею 49,4 кв.м., розміщеної за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою старшого слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 від 11 березня 2004 року у кримінальній справі № 04640021, накладено арешт на майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено заборону на його відчуження.

Арешт на майно було накладено в цілях забезпечення можливого цивільного позову, з метою відшкодування збитків, завданих злочином і виконання вироку в частині можливої конфіскації майна.

01.03.2005 року державним нотаріусом Другої лубенської державної нотаріальної контори Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_3 внесено запис про обтяження вказаного нерухомого майна за №23353353.

16.06.2005 року набрав чинності вирок Апеляційного суду Полтавської області від 17 грудня 2004 року, яким ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України засуджено до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 14-159цс18 від 23.05.18 у порядку, передбаченому КПК України, суди вправі вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків, а саме питання щодо скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Разом з тим спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі статтею 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України (1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Отже, враховуючи те, що арешт на спірне майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_1 з метою забезпечення можливого цивільного позову, з метою відшкодування збитків, завданих злочином і виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, а також те, що арешт на спірне майно було накладено за правилами КПК України 1960 року, зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суддя закриває провадження якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 258-260, 353, 354 ЦПК України, ст. 409, 411 КПК України 1960 року, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Першої Лубенської державної нотаріальної контори про зняття арешту майна закрити.

Розяснити позивачу її право на звернення до суду із відповідним клопотанням в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 09.11.2018 року

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4