Справа № 182/6906/17
Провадження № 2/0182/1278/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01 грудня 2017 року звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини посилаючись на наступні обставини.

21 серпня 2014 року померла її мати ОСОБА_3, яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді ? частини квартири, розташованої за адресою: вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, яка належала матері на підставі Договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 20.12.2003 року, реєстровий № 3703.

Інша ? частина зазначеної квартири належала її батькові ОСОБА_5 також на підставі вищезазначеного договору міни.

Заповітів за життя мати не посвідчила, отже , спадкування повинно здійснюватись у порядку спадкування за законом, що передбачено ст. 1223 ЦК України.

До першої черги спадкоємців за законом після смерті матері є діти померлої - вона,її рідний брат та син померлої - ОСОБА_2 та чоловік померлої ОСОБА_5.

На час відкриття спадщини разом з матірю за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який фактично за зазначеною адресою не проживав з 2000 року, що підтверджується актом ОСББ «Наш дім-2» від 01.11.2017 року.

Зазначає, що таким, що прийняв спадщину вважається спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, тому, оскільки інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк не зверталися, спадщину прийняв після смерті ОСОБА_3 її чоловік- Бажанюк ОСОБА_6, який фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

26 грудня 2016 року помер її батько ОСОБА_5, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді:

? частини квартири, розташованої за адресою: вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, яка належала батькові на підставі Договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 20.12.2003 року, реєстровий № 3703.

Враховуючи прийняту батьком спадщину у вигляді 1/2 частини квартири після смерті матері ця частина також увійшла до складу спадщини після його смерті.

За життя батько не склав заповіту.

До спадкоємців першої черги спадкування за законом є діти померлого, вона та її брат ОСОБА_2.

В передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті батька вона звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та нотаріусом відкрита спадкова справа № 229/2017.

Відповідач ОСОБА_2, хоча й був зареєстрований на час смерті батька за однією з ним адресою - АДРЕСА_2, але фактично не проживав в даній квартирі, що підтверджується вищезазначеним актом ОСББ «Наш дім-2» від 01.11.2017 року, а, отже не є таким, що прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 до нотаріальної контори не подавав.

При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на квартиру по вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3215/02-31 від 21.11.2017 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовив у видачі свідоцтва про право власності у зв?язку з тим, що ОСОБА_2 згідно Довідки ОСББ «Наш дім-2» від 23.05.2017 року був зареєстрований разом з батьком на час його смерті, а це є підтвердженням прийняття спадщини. Також, пояснив, що докази про не проживання відповідача разом із спадкоємцем оцінює лише суд.

Враховуючи зазначені обставини, просить встановити факт не проживання ОСОБА_2 за місцем його реєстрації АДРЕСА_3 з 2000 року та на день смерті ОСОБА_3, померлої 21 серпня 2014 року та день смерті ОСОБА_5, померлого 26 грудня 2016 року.

Визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21 серпня 2014 року та батька ОСОБА_5, померлого 26 грудня 2016 року.

Ухвалою суду 11.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з?явилися.

Представник позивача ОСОБА_8, довіреність посвідчена державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7В 31.07.2017 року, в судове засідання не з?явився, на адресу суду надійшла заява в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 72).

Відповідач в судове засідання не з?явився, згідно поданої заяви, посвідченої нотаріусом Щьолківського нотаріального округу Московської області ОСОБА_9 , просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та підтверджує, що він з 2009 року має постійно місце проживання за адресою АДРЕСА_4 та тривалий час не проживає за однією адресою із матір?ю ОСОБА_3, померлої 21 серпня 2014 року та батьком, ОСОБА_5, померлого 26 грудня 2016 року. Спадщину після смерті батьків не прийняв та приймати не бажає (а.с. 73).

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_5 (Краснодонська) в м. Нікополь Дніпропетровської області належить на праві приватної спільної часткової власності матері позивача- Бажанюк ОСОБА_10 та батькові позивача - ОСОБА_5, по ? частині, на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 20 грудня 2003 року, реєстровий № 3703. (а.с. 11).

Родинні відносини підтверджені матеріалами справи. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_11 (а.с. 12) її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб про підтвердження дошлюбного прізвища позивачці після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Болдирєва» (а.с. 13).

21 серпня 2014 року ОСОБА_3 померла. Заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчені (а.с. 61). Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з листа нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 148/01-16 від 24 січня 2018 року після смерті 21 серпня 2014 року ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_6 згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтв про право на спадщину) № 50657407 від 24 січня 2018 року за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 57).

Враховуючи, що чоловік померлої ОСОБА_5, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини- Бажанюк Г.А. (а.с.6) . Зазначені обставини підтверджені листом нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 148/01-16 від 24 січня 2018 (а.с. 57).

26 грудня 2016 року ОСОБА_5 помер(а.с. 7).

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області.

Заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчені (а.с. 61).

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, син померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 14). Прізвище «Бажанюк» відповідачем змінено в зв?язку з укладенням шлюбу на «Ракшенко» (а.с. 15) .

В передбачений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивач звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3215/02-31 від 21.11.2017 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності у зв?язку з тим, що ОСОБА_2 згідно довідки ОСББ «Наш дім-2» від 23.05.2017 року був зареєстрований разом з батьком на час його смерті, а це є підтвердженням прийняття спадщини (а.с. 4).

Як вбачається з акту про не проживання, затвердженого керівником ОСББ «Наш дім-2» 7 листопада 2017 року, за підтвердженням сусідів, ОСОБА_2 є зареєстрований за адресою АДРЕСА_6, але фактично за цією адресою не мешкає з 2000 року(а.с. 9).

Таким чином, враховуючи акт про не проживання, затверджений керівником ОСББ «Наш дім-2» 7 листопада 2017 року та особисті пояснення відповідача ОСОБА_2, викладені в письмовій нотаріально посвідченій заяві, суд вважає доказаним факт, що відповідач з 2000 не проживає за адресою АДРЕСА_6 та не є таким, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з листа завідуючої Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 148/01-16 від 24 січня 2018, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50657436 від 24.01.2018 року , Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50657407 від 24.01.2018 року після смерті ОСОБА_5 померлого 26 грудня 2016 рокузаведена спадкова справа № 229/2017 (а.с. 58-60).

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на спадкове майно, є його спадкоємцем першої черги за законом, а , тому, вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1217, 1261-1265, 1268, 1270ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_7) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_8) про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_3 з 2000 року на день смерті ОСОБА_3, померлої 21 серпня 2014 року та на день смерті ОСОБА_5, померлого 26 грудня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: вул. 50 років НЗФ (Краснодонська)АДРЕСА_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21 серпня 2014 року та батька ОСОБА_5, померлого 26 грудня 2016 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_12