Номер провадження: 22-ц/785/1419/18
Номер справи місцевого суду: 509/3253/16-ц
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Томашевській К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Матвієнко А.А. на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Гаджиєва Сергія Олександровича до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідачів приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року, представник позивачів звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом, в якому просив визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 22.01.2015 р. (реєстр. № 36) укладений між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_4 про відчуження житлового будинку загальною площею 468,1 кв. м., розташованого на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, застосувавши наслідки його недійсності, зобов'язати ОСОБА_5 звільнити вищевказаний житловий будинок та повернути його АТ «Імексбанк» і стягнути з ОСОБА_4 судовий збір 2756 грн., посилаючись на неотримання АТ «Імексбанк» грошових коштів від продажу ОСОБА_4 спірного будинку у сумі 1086877 грн., і яка незаконно набула на нього право власності, а в подальшому, подарувала спірний будинок своїй доньці ОСОБА_5 за нотаріально посвідченим договором дарування від 27.02.2015 року (реєстр. № 365). При чому, як зазначає представник позивачів у позові, про факти укладення вищевказаних договорів їм стало відомо в лютому 2016 р., вказуючи при цьому, що ОСОБА_4 не сплатила вартість спірного будинку АТ «Імексбанк», на рахунок яких кошти не поступали, і відповідно власником вказаного будинку залишилось АТ «Імексбанк», з володіння якого незаконно вибуло вищевказане нерухоме майно та оспорюваний договір купівлі-продажу був вчинений колишнім працівником АТ «Імексбанк» в період дії обмежень, визначених Постановою Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення банку до категорії проблемних».

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 грудня 2016 року у задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Гаджиєва Сергія Олександровича відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Матвієнко А.А. звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 грудня 2016 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норрм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- спірний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами під НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 468,1 кв.м. був предметом забезпечення за кредитним договором від 23.04.2007 року, укладеного між АТ «Імексбанк» та ОСОБА_7 (т. 2 а. с. 50-55);

- на підставі рішення Малиновського райсуду м. Одеси від 06.09.2010 року по справі № 2-4873/10 було стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року та додатковими угодами до нього у загальному розмірі 10 573 041,84 грн. та судові витрати на суму 1820 грн. та відкрито виконавче провадження, під час якого проведені прилюдні торги (т. 2 а. с. 56-58);

- протоколом № 12/2/2 від 14.05.2012 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_7 і які були проведені у м. Києві вул. Баренбойма, буд. № 12 ліцитатором ПП «Нива-В.Ш.» з продажу Лоту № 2 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 за стартовою ціною лота 4 462 324 грн. - підтверджується, що прилюдні торги, призначені на 14.05.2012 року відповідно до ст. 45 Закону України «Про іпотеку», якщо жоден учасник не зареєструвався або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий, прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися (т. 2 а. с. 87);

- згідно акту № 36/5 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 01.10.2012 року, на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Іпотеку» - ПАТ «Імексбанк» виявив бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, внаслідок чого ПАТ «ІМЕКСБАНК» визнано покупцем предмета іпотеки (т. 2 а. с. 85-86);

- на підставі документів виконавчого провадження із реалізації належного ОСОБА_7 майна, що є предметом іпотеки, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Задєсєнець О.О. було видано АТ «Імексбанк» свідоцтво про право власності від 30.11.2012 року, реєстровий № 986 (т. 1 а. с. 91);

- згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 36982598 від 26.12.2012 року, виданим КП «Овідіпольське РБТІ», зареєстровано право власності АТ «Імексбанк» на придбаний ним з прилюдних торгів предмет іпотеки - спірний житловий будинок (т. 1 а. с. 93);

- у березні 2013 року ОСОБА_7 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовом до ПП «Нива-В.Ш.», Державної виконавчої служби України, АТ «Імексбанк», третя особа: служба у справах дітей Овідіопольської РДА, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;

- рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.10.2013 року по справі № 509/875/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено (т. 2 а.с. 30-40);

- ухвалою Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2014 року судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справу № 509/875/13-ц передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому в ухвалі суду касаційної інстанції відображено, що іпотекодержатель виявив бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною 4 462 324 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог за рахунок ціни майна, про що був складений протокол №12/2/2 від 14 травня 2012 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 41-44 );

- ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2015 року по справі № 509/875/13-ц позов ОСОБА_7 залишений без розгляду ( т. 2 а.с. 45-46);

- 20.12.2012 року між АТ «Імексбанк» (Первісний кредитор) та ТОВ «Фрегат» (Новий кредитор) укладено попередній договір, відповідно до положень ст. 182 ГК України в редакції, що діяла на час підписання сторонами попереднього договору, за яким Первісний кредитор та Новий кредитор зобов'язуються у строк не пізніше 1календарного року з моменту укладення даного договору укласти основний договір, за яким Первісний кредитор за плату передає/відступає, а Новий кредитор одержує/набуває права вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, що укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами та юридичними особами (надалі кожний окремо іменується „Боржник", а разом „Боржники"), перелік яких зазначено в Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною. До переліку прав вимоги на користь ТОВ «Фрегат», увійшли зокрема права АТ «Імексбанк» як кредитора за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року. Відступлення прав вимоги буде здійснюватись у повному обсязі, що будуть існувати на момент укладення основного договору та із урахуванням положень даного попереднього договору. У випадку, якщо у термін укладення данного попереднього договору до моменту укладення основного договору Первісний кредитор отримає законні підстави для прийняття у власність майна в рахунок погашення заборгованості за зобов'язаннями, переліченими у додатку № 1 до даного попереднього договору, Первісний кредитор зобов'язується не враховувати вартість вказаного майна при визначенні обсягу заборгованості Боржника у правовідносинах між сторонами даного договору та здійснити відступлення права вимоги без урахування такого погашення, з подальшою передачею Новому кредитору вказаного майна у власність на підставі окремих угод або вчинити щодо вказаного майна дії за розпорядженням Нового кредитора. (т. 2 а. с. 62-68);

- 19.12.2013 року між АТ «Імексбанк» (Первісний кредитор) та ТОВ «Фрегат» (Новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.4 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор за плату передає/відступає, а Новий кредитор одержує/набуває права вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, що укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами та юридичними особами (надалі кожний окремо іменується „Боржник", а разом „Боржники"), перелік яких зазначено в Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною. До переліку прав вимоги, які були відступлені на користь ТОВ «Фрегат», увійшли зокрема права АТ «Імексбанк» як кредитора за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року (додаток № 1 до договору від 19.12.2013 року). Загальний розмір грошових вимог Первісного кредитора до Боржників становить 280 080 370 грн. 22 коп., який змінюється внаслідок щоденних нарахувань відсотків за окремими Основними договорами та перерахунка суми заборгованості за відповідними основними договорами, наданими Первісним кредитором у іноземній валюті. У зв'язку з відступленням права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору винагороду у сумі 10% загальної суми заборгованості боржників, визначеної на дату здійснення Новим кредитором остаточного розрахунку за цим Договором, що станом на дату укладення становить 28 008 037 грн. 02 коп. без ПДВ. З моменту повного зарарахування грошових коштів по оплаті за відступлені права вимоги до нового кредитора переходять усі права вимагати від Боржника сплати зазначеної у п. 1.2. Договору заборгованості за Основним договором та права, які забезпечують виконання обов'язків Боржника. (т. 2 а. с. 69-75);

- згідно з випискою по особовому рахунку від 19.12.2013 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року, боржник ОСОБА_7, становить 10 526 981 грн. 56 коп. (т. 2 а. с. 76-77);

- згідно з випискою по особовому рахунку від 19.12.2013 року ТОВ «Фрегат» перерахувало на користь АТ «ІМЕКСБАНК» грошові кошти згідно з договором про відступлення права вимоги в сумі 28 824 202 грн. 33 коп. (т. 2 а. с. 78);

- листом від 20.12.2013 року за підписом голови правління ПАТ «ІМЕКСБАНК» боржнику ОСОБА_7 повідомлено про укладення 19.12.2013 року договору з ТОВ «Фрегат», яким відступленні права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі заборгованості у розмірі 10 526 981 грн. 56 коп. за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року, укладеного з ОСОБА_7 При цьому Банком повідомлено боржнику, що обсяг відступлених зобов'язань складає повну суму заборгованості ОСОБА_7 за вказаним кредитним договором без урахування вартості предмету іпотеки, набутого у власність ПАТ «ІМЕКСБАНК» в результаті звернення стягнення на це майно. Додатково ПАТ «ІМЕКСБАНК» повідомив, що житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,1500 га за адресою : АДРЕСА_1 рахується на позабалансовому обліку АТ «ІМЕКСБАНК» вартістю 1 052 698 грн. 16 коп., що дорівнює розміру продажу АТ «ІМЕКСБАНК» прав вимоги за укладеним з ОСОБА_7 кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року та відповідно розміру коштів фактично отриманих Банком від ТОВ «Фрегат». Питання, пов'язані з використанням прийнятого АТ «ІМЕКСБАНК» у власність предмету іпотеки, яким забезпечувалися зобов'язання ОСОБА_7 за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року, відповідно зменшенням розміру заборгованості на вратість цього майна в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку» підлягають подальшому вирішенню боржника з новим кредитором ТОВ «Фрегат». При цьому АТ «ІМЕКСБАНК» гарантує подальшу передачу у власність ТОВ «Фрегат» на підставі окремо укладеної угоди або вчинення будь-якої іншої дії розпорядчого характеру відносно предмета іпотеки, яким забезпечувалися зобов'язання ОСОБА_7 за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року за окремою вказівкою ТОВ «Фрегат» (т. 2 а. с. 79);

- листом від 30.10.2014 року за підписом директора ТОВ «Фрегат» на адресу ПАТ «ІМЕКСБАНК» зазначається, що 19.12.2013 року ПАТ «ІМЕКСБАНК» за відповідним договором відступив ТОВ «Фрегат» права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі право вимоги заборгованості у розмірі 10 526 981 грн. 56 коп. за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року, укладеного з ОСОБА_7 В межах укладеного договору про відступлення права вимоги від 19.12.2013 року ТОВ «Фрегат» сплатило ПАТ «ІМЕКСБАНК» 28 008 937 грн. 02 коп., що складало 10% загального розміру заборгованості боржників за відступленими зобов`язаннями. Але до відступлення права вимоги АТ «ІМЕКСБАНК» набуло право власності на житловий будинок боржника ОСОБА_7 розташованого на земельній ділянці площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 468,1 кв. м. Проте за умовами попереднього договору між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «Фрегат» від 20.12.2012 року вказане майно підлягало передачі у власність ТОВ «Фрегат» на підставі окремої угоди або АТ «ІМЕКСБАНК» зобов'язувалось вчинити щодо вказаного майна будь-які дії за розпорядженням ТОВ «Фрегат». У зв'язку з мирним вирішенням питань щодо порядку врегулювання простроченої заборгованості ОСОБА_7 за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року, із урахуванням вищенаведених домовленостей між АТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «Фрегат» щодо порядку використання майна, що забезпечувало відступлені на користь ТОВ «Фрегат» зобов'язання, ТОВ «Фрегат» просило ПАТ «ІМЕКСБАНК» укласти договір купівлі-продажу спірного житлового будинку з ОСОБА_4 При цьому у листі прямо зазначено, що розрахунок за вказане майно проведений з ТОВ «Фрегат», яке вже сплатило гроші на користь АТ «ІМЕКСБАНК» в якості плати за відступлені зобов'язання разом із усіма їх забезпеченнями в тому числі за майно, яке підлягає продажу на користь ОСОБА_4, і тому АТ «ІМЕКСБАНК» не має права на отримання будь-якої додаткової плати за відчуження вказаного майна (т. 2 а. с. 80);

- згідно з квитанцією до прибуткового ордера № 15 від 30.10.2014 року ТОВ «Фрегат» прийняло від ОСОБА_7 1 500 000грн. в якості остаточного погашеня боргу за договором кредиту № 693 від 23.04.2007 року, укладеного з ПАТ «ІМЕКСБАНК» (т. 2 а. с. 81);

- 28.11.2014 року між Національним банком України та АТ «ІМЕКСБАНК» укладено договір про надання стабілізаційного кредиту № 60 для підтримки ліквідності одноразовою сумою 300 млн. грн. на строк до 28.11.2016 року під 21,0% річних (т. 1 а. с. 193-207);

- постановою Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 року АТ «ІМЕКСБАНК» віднесено до проблемних банків строком на 180 діб та для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови та до кінця строку встановленого цією постановою (180 діб) установлені певні обмеження в діяльності банку. Зокрема не здійснювати будь-якого відчуження будівель і споруд Банку, крім відчуження майна, що перейшло у власність Банку на підставі рішення про реалізацію прав заставодержателя, за вартістю не нижче ніж визначена за результатами оцінки, проведеної відповідно до вимог законодавства України незалежним суб'єктом оціночної діяльності, який включений до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної дільності та відповідним критеріям, передбаченим абзацами другим-шостим пункту сьомого Постанови Правління Національного банку України № 602 «Про заходи щодо забезпечення повернення кредитів, наданих Національним банком України» (т. 1 а. с. 22-24);

- 22.01.2015 року між АТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу будинку з господарчими будівлями та спорудами під НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 468,1 кв.м. за 1 086 877 грн. (еквівалент 68 856 доларів США) (т. 1 а. с. 37-38);

- постановою Правління Національного банку України № 50 від 26.01.2015 року АТ «ІМЕКСБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних та визнано такими, що втратили чинність постанову Правління Національного банку України від 19 серпня 2014 року № 505/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю АТ «ІМЕКСБАНК» шляхом призначення куратора» та постанову Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних»;

- рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 16 від 26.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26квітня 2015 року включно (т. 1 а. с. 48-49);

- 27.02.2015 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла в дар з господарчими будівлями та спорудами під НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 468,1 кв.м. (т. 1 а. с. 117-118);

- рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 року продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» строком на один місяць до 26.05.2015 року;

- постановою Правління Національного банку України № 330 від 21 травня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.05.2015 року (т. 1 а. с. 53);

- рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 105 від 27.05.2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.05.2015 року по 26.05.2016року включно (т. 1 а. с. 42-43);

- рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 639 від 28.04.2016 року продовжено процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» на два роки по 26.05.2018року (т. 1 а. с. 45);

- наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 167 від 28.04.2015 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» на два роки по 26.05.2018 року. (т. 1 а. с. 44);

Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності, суд першої інстанції виходив з того, що:

- спірний житловий будинок був набутий АТ «Імексбанк» у власність в результаті процедури звернення стягнення на предмет іпотеки і тому будь-які обмеження, передбачені ст. 48 Закону України «Про банки та банківську діяльність» не поширюються на набуття ПАТ «ІМЕКСБАНК» у власність спірного будинку та на можливість розпорядження банком цим майном;

- при укладенні спірного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.01.2015 року не були порушені обмеження, встановлені договором про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 року. Більш того, навіть недотримання цих обмежень не мало б наслідків недійсності відповідного договору та призвело б до застосування з боку НБУ зовсім інших засобів впливу на АТ «Імексбанк», з урахуванням того, що Закон не передбачає такої підстави для недійсності правочину, вчиненого банком, як неотримання згоди з боку НБУ у випадку порушення обмежень, встановлених умовами постанови та договору про надання стабілізаційного кредиту;

- рішення про визнання спірних договорів нікчемними із передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Імексбанк» не приймалось, а таке рішення було прийнято саме Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк», що є істотним порушенням вимог ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та свідчить про вихід з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» за межі наданих їй повноважень та про неправомірність посилання позивача на наведені підстави позову, які можуть застосовуватись виключно під час дії тимчасової адміністрації.

Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом прилюдних торгів був жилий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, ж/м «Совіньйон», тобто нерухоме майно, яке будучи предметом іпотеки було передано державним виконавцем на реалізацію в ході примусового виконання рішення суду про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань.

Під час виконавчого провадження та передачі нерухомого майна на прилюдні торги АТ «ІМЕКСБАНК» виступало стягувачем та при цьому залишалося іпотекодержателем цього майна. Тому до цих правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про іпотеку».

Законом України «Про банки та банківську діяльність (ст. 48) передбачено певне обмеження щодо можливості Банків мати у власності нерухоме майно загальною вартістю не більше 25 відсотків капіталу банку, яке не поширюєтьсяна: 1) приміщення, яке забезпечує технологічне здійснення банківських функцій; 2) майно, яке перейшло банку у власність на підставі реалізації прав заставодержателя відповідно до умов договору застави; 3) майно, набуте банком з метою запобігання збиткам, за умови, що таке майно має бути відчужено банком протягом одного року з моменту набуття права власності на нього .

Суд першої інстанції набув висновку що ця норма Закону не обмежує набуття АТ «ІМЕКСБАНК» у власність спірного майна, набутого банком у власність на підставі реалізації прав заставодержателя відповідно до умов договору застави (іпотеки), а відтак не обмежує і можливість розпорядження цим майном.

Проте, позивач не оспорював законність та дійсність набуття ПАТ «ІМЕКСБАНК» у власність спірного будинку в розумінні ст. 48 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та не мотивував цією нормою заявлені вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Сутність наведеного позивачем обґрунтування вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним зведена до відсутності погодження Національного банку України при продажу АТ «ІМЕКСБАНК» спірного будинку під час дії обмежень, визначених Постановою Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення банку до категорії проблемних», а також тим, що ОСОБА_4 не сплатила вартість спірного будинку АТ «Імексбанк», на рахунок яких кошти не поступали, і відповідно власником вказаного будинку залишилось АТ «Імексбанк».

Тобто позивач виходив з законності набуття Банком спірного нерухомого майна і можливості розпорядження ним, але за умови отримання погодження НБУ під час дії обмежень, визначених Постановою Правління НБУ № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення банку до категорії проблемних» та отримання Банком від покупця грошових коштів згідно з узгодженою ціною нерухомого майна відповідно до укладеного договору купівлі-продажу.

Тому висновок суду першої інстанції з наведеними обґрунтуваннями щодо відсутності обмеження набуття у власність та розпорядженняв розумінні ст. 48 Закону України «Про банки та банківську діяльність» , підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції набув висновок про вихід з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» за межі наданих їй повноважень та про неправомірність посилання позивача на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка може застосовуватися виключно під час дії тимчасової адміністрації банку.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви (т. 1 а. с. 2-6), АТ «ІМЕКСБАНК» не посилався в якості підстави позову на норму ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а обґрунтовував заявлені вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу повноваженнями, які надані уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо виявлення та повернення (витребування) майна банку.

Про посилання позивача на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу заявлених вимог, було зазначено не у позові , а у відзиві на позов, який залучено до справи за клопотанням представника ОСОБА_4 (т. 2 а. с. 14-27).

Уточнення підстави заявлених вимог від позивача до суду першої інстанції не надходило.

Однак, ухвалюючи оскаржене рішення, суд першої інстанції, поклав в мотивувальну частину рішення заперечення, які були викладені представником відповідача ОСОБА_4 у відзиві на позов, без перевірки їх відповідності підставам заявленого позову.

Тому даний висновок та обґрунтування, наведені судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення слід виключити з мотивувальної частини рішення суду.

Що стосується висновку районного суду про не порушення при укладенні оскаржуваного договору купівлі-продажу обмежень, встановлених договором про надання стабілізаційного кредиту, то судова колегія виходить з наступного.

Пунктом 2.3.6. договору про надання стабілізаційного кредиту № 60, укладеного 28.11.2014 року між Національним банком України та ПАТ «ІМЕКСБАНК», останнє зобов'язалося дотримуватися низки обмежень, в тому числі щодо не здійснення будь-якого відчуження будівель і споруд АТ «ІМЕКСБАНК» без погодження з Національним банком України.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, АТ «ІМЕКСБАНК» було пов'язано умовами укладеного з ТОВ «Фрегат» попереднього договору від 20.12.2012 року, згідно з яким, якщо у термін укладення даного попереднього договору до моменту укладення основного договору Первісний кредитор отримає законні підстави для прийняття у власність майна в рахунок погашення заборгованості за зобов'язаннями, переліченими у додатку № 1 до даного попереднього договору, Первісний кредитиор зобов'язується не враховувати вартість вказаного майна при визначенні обсягу заборгованості Боржника у правовідносинах між сторонами даного договору та здійснити відступлення права вимоги без урахування такого погашення, з подальшою передачею Новому кредитору вказаного майна у власність на підставі окремих угод або вчинити щодо вказаного майна дії за розпорядженням Нового кредитора (п. 2.3. попереднього договору від 20.12.2012 року).

Основний договір був укладений у річний строк передбачений попереднім договором, у зв'язку з чим зобов'язання, встановлені попереднім договором для його сторін, в розумінні ч. 3 ст. 635 ЦК України не є припиненими.

У відповідності до п. 5.5. договору про відступлення права вимоги від 19.12.2013 року з моменту повного зарахування грошових коштів по оплаті за відступлення права вимоги, до Нового кредитора переходять усі права вимагати від Боржника перерахував Первісному кредитору заборгованість передбачену п. 1.2. цього договору.

Як вже зазначалося, Новий кредитор ТОВ «Фрегат» повністю сплатив Первісному кредитору (АТ «ІМЕКСБАНК») передбачені договором про відступлення права вимоги грошові кошти в сумі 28 008 037 грн. 02 коп. згідно з платіжним дорученням від 19.12.2013 року.

Отже з 19.12.2013 року до нового кредитора перейшло право вимоги зокрема за договором № 693 від 23.04.2007 року,боржник ОСОБА_7

Як вже зазначалося, обсяг відступлених зобов'язань складає повну суму заборгованості ОСОБА_7 за вказаним кредитним договором без урахування вартості предмету іпотеки, набутого у власність ПАТ «ІМЕКСБАНК» в результаті звернення стягнення на це майно до відступлення права вимоги.

Проте за умовами попереднього договору між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «Фрегат» від 20.12.2012 року вказане майно підлягало передачі у власність ТОВ «Фрегат» на підставі окремої угоди або АТ «ІМЕКСБАНК» зобов'язувалось вчинити щодо вказаного майна будь-які дії за розпорядженням ТОВ «Фрегат».

Саме тому, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1, як це вбачається з листа АТ «ІМЕКСБАНК» до боржника ОСОБА_7 від 20.12.2013 року, рахується на позабалансовому обліку АТ «ІМЕКСБАНК» вартістю 1 052 698 грн. 16 коп., що дорівнює розміру продажу АТ «ІМЕКСБАНК» прав вимоги за укладеним з ОСОБА_7 кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року та відповідно розміру коштів фактично отриманих Банком від ТОВ «Фрегат».

Остаточне погашення заборгованості за кредитним договором № 693 від 23.04.2007 року, боржник ОСОБА_7, відбулося 30.10.2014 року у розмірі 1 500 000 грн.

Того же дня ТОВ «Фрегат» направило лист до АТ «ІМЕКСБАНК» з вимогою ПАТ «ІМЕКСБАНК» укласти договір купівлі-продажу спірного житлового будинку з ОСОБА_4 При цьому у листі прямо зазначено, що розрахунок за вказане майно проведений з ТОВ «Фрегат», яке вже сплатило гроші на користь АТ «ІМЕКСБАНК» в якості плати за відступлені зобов'язання разом із усіма їх забезпеченнями в тому числі за майно, яке підлягає продажу на користь ОСОБА_4, і тому АТ «ІМЕКСБАНК» не має права на отримання будь-якої додаткової плати за відчуження вказаного майна.

За умовами договору про відступлення права вимоги від 19.12.2013 року отримані від нового кредитора кошти є виключною власністю Первісного кредитора та за будь-яких підстав не підлягають до повернення новому кредитору повністю або частково, будь-яка додаткова винагорода як від нового кредитора на користь ,Первісного кредитора, так і від первісного кредитора на користь нового кредитора до сплати не підлягає.

Належних і допустимих доказів, які б спростовували отримання АТ «ІМЕКСБАНК» грошових коштів за договором відступлення права вимоги за договором № 693 від 23.04.2007 року від ТОВ «Фрегат» та перехід права вимоги до останнього, а також доказів про припинення зобов'язання, прийнятого АТ «ІМЕКСБАНК» за попереднім договором з ТОВ «Фрегат» від 20.12.2012 року, зокрема про не врахування вартості вказаного майна при визначенні обсягу заборгованості Боржника у правовідносинах між сторонами даного договору та здійснення відступлення права вимоги без урахування такого погашення, з подальшою передачею Новому кредитору вказаного майна у власність на підставі окремих угод або вчинення щодо вказаного майна дії за розпорядженням Нового кредитора, позивачем до суду не подано, а у самому позові з приводу наведених обставин, ніяких мотивованих посилань на відповідні події та факти, позивачем наведено не було.

Також не надано доказів про недійсність попереднього договору між АТ «ІМЕКСБАНК « та ТОВ «Фрегат» від 20.12.2012 року, а також основного договору між цими ж самими юридичними особами від 19.12.2013 року.

Крім того, позивачем не надано доказів про збитки у вигляді санкцій, накладених НБУ на АТ «ІМЕКСБАНК» саме у зв'язку з порушенням чи не належним виконанням умов договору про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 року (розділ 3 Договору).

Враховуючи встановлені обставини, посилання позивача на не отримання коштів від ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 22.01.2015 року житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням встановлених обставин, в даному випадку не є підставою для визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним.

Оскільки відчуження відбулося в межах вимог діючих договорів про відступлення права вимоги з ТОВ «Фрегат», від якого АТ «ІМЕКСБАНК» були отримані кошти за передачу новому кредитору права вимоги за основним договором, предметом забезпечення якого є спірний жилий будинок, який після погашення боржником новому кредитору заборгованості у розмірі без врахування вартості предмету іпотеки і від нового кредитора поступила вимога до первісного кредитора щодо вчинити дії розпорядчого характеру відносно спірного майна шляхом безоплатної передачі його відповідачу, у районного суду не було підстав для набуття висновку про порушення укладеним договором купівлі-продажу прав ПАТ «ІМЕКСБАНК» у вигляді не отримання від покупця ОСОБА_4 грошових коштів за відчужений спірний будинок.

В даному випадку посилання АТ «ІМЕКСБАНК» на невідповідність звіту оцінки майна при укладенні договору купівлі-продажу від 22.01.2015 року є неспроможним.

Також у суду за встановлених обставин не було підстав вважати, що АТ «ІМЕКСБАНК» укладенням оскаржуваного договору тим самим порушило умови договору про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 року і понесло збитки у вигляді санкцій передбачених умовами цього договору або взагалі понесло збитки укладенням договору купівлі-продажу у вигляді не отримання грошових коштів від ОСОБА_4

Наведені обставини мали бути відомими Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК», яка не заявляла клопотання про витребування доказів саме для спростування таких обставин у разі їх невизнання.

В даному випадку остаточний висновок районного суду з цього приводу, який обґрунтовано встав на захист прав ОСОБА_4, узгоджується з встановленими у справі обставинами та оцінкою доказів у їх сукупності, та відповідає за своєю сутністю принципу справедливості, як загальному принципу цивільного законодавства та таким основним засадам цивільного судочинства, як верховенство права та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В розумінні ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин,що об'єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи не вбачається наявність виняткових випадків, які свідчать про неможливість подання позивачем (представником позивача) належних доказів з причин, які об'єктивно не залежали від нього.

При таких обставинах, висновок суду про те, що при укладенні спірного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.01.2015 року не були порушені обмеження, встановлені договором про надання стабілізаційного кредиту № 60 від 28.11.2014 року та постанову Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних», узгоджується з встановленими у справі обставинами і заснований на законі.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом обставин щодо не знаходження відчуженого майна на балансі банку, про не отримання грошових коштів за відчужений за договором купівлі-продажу спірний жилий будинок, про невідповідність вартості будинку встановленої у звіті про оцінку майна при укладенні договору купівлі- продажу, є неспроможними і не спростовують встановлених у справі обставин та набутого судом остаточного висновку.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року, при здійсненні Овідіопольским районним судом Одеської області повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 509/3253/16 за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Гаджиєва Сергія Олександровича до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідачів приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності, не можуть бути взятими до уваги, оскільки спростовуються результатами перевірки, яка згідно з ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.03.2017 року, була доручена Державною судовою адміністрацією України Територіальному управлінню ДСА України і відповідно до якої .Овідіопольским районним судом Одеської області дотримані вимоги Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року, при здійсненні Овідіопольским районним судом Одеської області повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 509/3253/16(т. 2 а. с. 220-221).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні шляхом виключення з мотивувальної частини висновків та обґрунтувань суду про вихід з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» за межі наданих їй повноважень та про неправомірність посилання позивача на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та про відсутність обмежень у набутті у власність та розпорядження спірним будинком з посиланням на ст. 48 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Крім того, мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає доповненню у відповідності до обґрунтувань, зазначених у цій постанові апеляційного суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, судова колегія

П О СТ А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Матвієнко А.А. - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 грудня 2016 року в мотивувальній частині - змінити та доповнити у відповідності до обґрунтувань, зазначених у цій постанові суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 25.04.2018 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова