Номер провадження: 22-ц/785/7457/18
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2018 року у складі судді Середи І.В.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання за власний рахунок привести нове будівництво у відповідність до проектної документації, яке здійснюється останньою незаконно за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, стягнути на його користь майнову - 312382 грн. та моральну шкоду -20000 грн., завдану незаконним будівництвом без згоди сусідів, із порушенням будівельних норм та правил.

В порядку забезпечення позову звернувся із заявою про те, щоб накласти арешт на земельні ділянки, заборонити здійснювати будівельні роботи та здавати до експлуатації об'єкт будівництва.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0740 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.03.2013 року, індексний номер: 1821359, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1.

Заборонено ОСОБА_3 здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею - 0,0740 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.03.2013 року, індексній номер:1821359, до вирішення по суті справи № 523/10709/18.

Заборонено ОСОБА_3 здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0342 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.07.2017 року, що зареєстрований в реєстрі за №1301, до вирішення по суті справи № 523/10709/18.

Заборонено Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати будь-які реєстраційні та дозвільні дії щодо виконання будівельних робіт на земельних ділянках, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, у тому числі реєструвати декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

В задоволенні заяви щодо заборони Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати,посилаючись на те, що:

- судом першої інстанції не було встановлено та досліджено, що позовні вимоги та предмет спору не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не можуть бути задоволені судом з підстав, що наведені у клопотанні про забезпечення позову;

- доводи позивача про те, що будівельні роботи проводяться незаконно, що полягає у проведенні самочинного будівництва без відповідного повідомлення про початок будівельних робіт та технічного огляду не відповідають дійсності;

- лист управління №01-5/92-ог від 13.06.2018 року, на який позивач посилається як на доказ яким встановлено факт незаконності будівництва, не відповідає критерію допустимості та достовірності, так як з вказаного листа не можливо встановити ні дату виїзду комісії, ні дату протоколу та припису;

- судом не було дотримано вимог постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року;

- позивачем при поданні до суду клопотання про забезпечення позову та доказів не дотримано встановленої процесуальної форми документу та не дотримано вимог ст. 151 ЦПК України.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції послався на зміст позовних вимог про зобов'язання за власний рахунок привести нове будівництво у відповідність до проектної документації та стягнення шкоди, проте обґрунтування не навів.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Судом заборонено здійснення будь-яких будівельних робіт на земельних ділянках, без перевірки того, чи не здійснюються роботи з відповідного дозволу, про повідомлення про початок здійснення будівельних робіт ОСОБА_3 повідомлено на сайті ДАБК. Решта питань, що стосуються по суті відповідності будівництва вимогам норм та правил, буде лише предметом розгляду, і суд не вправі вирішувати по суті вимоги шляхом забезпечення позову.

Крім того, способом захисту позивачем обрано відшкодування майнової та моральної шкоди, а також приведення будівництва у стан відповідно до проектної документації, а відтак не обґрунтовано відповідність такого способу забезпечення позову як заборона робіт зазначеним вимогам.

Зважаючи на викладене, ухвала суду в цій частині вимогам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню із ухваленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

В решті ухвала суду підлягає залишенню без змін, і доводи апеляційної скарги правильність висновків по суті не спростовують, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПКпозов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як видно з позовної заяви позивачем пред'явлені вимоги майнового характеру, відтак існує потреба в їх забезпеченні на випадок відшкодування шкоди судом.

У разі реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації до з'ясування того, чи дійсно є шкідливий вплив від будівництва, задоволення вимог позивача буде унеможливлене, тому доводи про невідповідність вимогам закону висновків суду в цій частині до уваги не приймаються.

Слід погодитися із доводами скарги про те, що судом не наведено належного обґрунтування висновків, проте в частині, яка залишається без змін, таке не призвело до неправильного висновку по суті питання, тому не може бути скасована ухвала суду з таких міркувань.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява про забезпечення позову подана як клопотання на суть питання не впливає, тому підставою для її скасування бути не може.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2018 року в частині задоволення заяви про забезпечення позову про заборону ОСОБА_3 здійснювати будь-які будівельні роботи скасувати, постановити у цій частині нову.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею - 0,0740 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.03.2013 року, індексній номер:1821359, до вирішення по суті справи № 523/10709/18 та на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0342 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.07.2017 року, що зареєстрований в реєстрі за №1301, до вирішення по суті справи № 523/10709/18 відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: