Справа № 729/487/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

представника заявника- Панченко О.В.,

зацікавленої особи -ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду із заявою та уточнюючи свої вимоги в судовому засіданні, просить суд відстрочити на 1 рік виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 07.12.2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у відповідності до виконавчого листа №729/487/17 2/729/300/17 від 24.01.2018 виданого Бобровицьким районним судом Чернігівської області та стягувати щомісяця з нього 1245,49 грн., зупинити виконання вказаного рішення на підставі ч. 6 ст. 435 ЦПК України. У обґрунтування вимог, посилається на ті підставі, що ОСОБА_4 працює на посаді енергетика в ТОВ «Центр гідроізоляції покрівлі» та отримує не значний розмір заробітної плати в сумі 3099,25 грн. на місяць. Розмір стягнень щомісячних поточних аліментів складає 1800 грн., загальна сума стягнень складає 16745,94 грн.

ОСОБА_1 просила відмовити у відстрочці виконання рішення суду, оскільки їй відомо, що боржник отримує заробітну плату більшу, ніж вказано в його довідці. Крім того, вказала, що відстрочка рішення суду потягне за собою погіршення матеріального забезпечення їхніх дітей.

Представник ОСОБА_2 просив відмовити у заяві, так як він не погоджується з розрахунком заборгованості, яка вказана в заяві представником, а також вважає, що малий розмір заробітної плати не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Заслухавши сторони, дослідивши заяву про відстрочку виконання рішення суду з додатками, та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1 ) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2 ) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3 ) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України « Про виконавче провадження » передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 равовий акт № 14 від 26.12.2003 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає, оскільки виключних обставин, які унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду та які б могли бути підставою для відстрочки виконання рішення суду, не встановлено, а довідка про дохід ОСОБА_4 не є достатнім та переконливим доказом для відстрочення виконання рішення суду.

Окрім того, відповідно до ст. 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника заявника, на даний час виконання рішення суду зупинено, тому суд вважає, що підстав для його зупинення в порядку ч. 6 ст. 453 ЦПК України немає.

Керуючись ст. 353-354, 435 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.І. Бойко