ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/118/18 Справа № 214/3740/17 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/3740/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 270 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року, яке ухвалено суддею Прасоловим В.М. о 08 годині 53 хвилини у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (надалі - ТОВ «ФК «ЦФР») про захист прав споживача, перерахунок заборгованості та стягнення моральної шкоди.

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та зазначив співвідповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»).

Позивач просив суд: зобов'язати солідарно відповідачів ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснити перерахунок заборгованості (коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення) за договором №686258970 від 21.02.2013р., що укладений із ОСОБА_1; зобов'язати ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» видати ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості по кредитному договору №686258970 від 21.02.2013р.; стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1, в рахунок відшкодування моральної шкоди, 5 000,00грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ЦФР» про покладення зобов'язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» про покладення зобов'язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди - задоволено.

Зобов'язано ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснити перерахунок заборгованості (коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення) за договором №686258970 від 21 лютого 2013 року, що укладений із ОСОБА_1

Зобов'язано ТОВ «ФК «ЄАПБ» видати ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості по кредитному договору №686258970 від 21 лютого 2013 року.

Стягнуто з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь держави судовий збір у сумі 1920 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року задоволено частково апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видати ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості по кредитному договору №686258970 від 21 лютого 2013 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 210,00 грн.

11 грудня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених ним при поданні апеляційної скарги на оплату судового збору, та стягнув на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі, який відповідач вважає завищеним.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення по справі, суд апеляційної інстанції, не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при поданні апеляційної скарги на оплату судового збору, а тому заява відповідача про ухвалення додаткового рішення в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Так, згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ж ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно ст. 6 цього Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Уразі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними вимогами судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1, п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2017 року становив 1 600,00 грн., тобто за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 640,00 грн., а за подання позовної заяви з трьома вимогами немайнового характеру - 1 920,00 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 880,00 грн. (1920,00 грн. х 3).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за подання апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року сплачено судовий збір у розмірі 2 880,00 грн. (т. 1 а.с. 243), тобто в межах розмірів, визначених п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з чим, останній має право на компенсацію понесених витрат пропорційно до задоволеної частини вимог апеляційної скарги - 960.00 грн. (2 880,00 грн. : 3).

Стаття п'ята Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої особи, які зазначені у цій статті звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях відповідно до зазначеного у ній переліку, не містить у переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, таких осіб, як споживачі. Зазначений перелік є вичерпним щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, що призвело до збігу темпоральної (часової) та змістовної (сутнісної) колізій правових норм одного й того ж рівня.

Так, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом у питаннях звільнення від сплати судового збору. Стаття п'ята цього закону передбачала безумовне звільнення від сплати судового збору споживачів, але внаслідок викладення статті 5 цього Закону в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» споживачі на сьогодні відсутні в переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.

З метою подолання такої змішаної колізії слід виходити з такого.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Отже, системне тлумачення статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та, з урахуванням звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», компенсувати судові витрати у розмірі 960.00 грн., понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на оплату судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року, за рахунок держави.

Клопотання відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу, стягнутих на користь позивача, задоволенню не підлягає, оскільки ст. 270 ЦПК України не передбачена можливість зміни розміру стягнутих судовим рішення судових витрат у порядку вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суду.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про ухвалення додаткового рішення- задовольнити частково.

Доповнити резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про покладення зобов'язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди абзацом наступного змісту.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок, понесені на оплату судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2018 року, компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: