ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/123/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

за участі секретаря Панькевич Т.І., позивача, представників сторін - адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 травня 2018 року, яке ухвалено суддею Ромазаном В.В., дата виготовлення якого не вказана, у цивільній справі № 607/12880/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. 17 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені у зв'язку з несплатою відповідачем аліментів за період з 01.05.2016 р. по 01.09.2017 р.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 травня 2018 року, позов ОСОБА_4 - задоволено.

2.2. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 пеню в розмірі 4028 грн. 42 коп. за прострочення сплати аліментів та судовий збір в розмірі 640 грн.

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

3.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав оцінки доказам та нормам матеріального права, стосовно відсутності заборгованості з оплати аліментів.

3.3. Розрахунок пені проведений Тернопільським міськрайонним судом невірно, оскільки повинен був становити лише 2641 грн.

3.4. Здійснюючи розрахунок, суд першої інстанції не визначив на яку саме календарну дату мають сплачуватись аліменти, оскільки це має вагоме значення для їх обрахунку.

4. Аргументи учасників справи.

(1)

4.1. 21.08.2018 року на адресу Апеляційного суду Тернопільської області надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3

4.2. Рішення Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4, вважає законним та обґрунтованим.

4.3. Відповідачем ОСОБА_3 під час судового розгляду справи в суді першої інстанції не подано жодних доказів стосовно причин несплати аліментів.

4.4. Розрахунок заборгованості по аліментах здійснювався на підставі довідки виданої старшим державним виконавцем Савчук А.О.

4.5. Суд першої інстанції свій висновок зробив згідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року та діючого законодавства на день виникнення спірних правовідносин.

(2)

4.6. В суді апеляційної інстанції адвокат відповідача ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та додатково суду пояснив, що визнає існування несплати аліментів відповідачем за травень та червень 2016 року.

(3)

4.7. В суді апеляційної інстанції позивач та її адвокат доводи апеляційної скарги заперечили.

4.8. Розрахунок відповідача вважають невірним, оскільки попередньо у відповідача була заборгованість зі сплати аліментів у травні та червні 2016 року, а тому будь-які наступні чергові платежі ішли на погашення попереднього боргу. Передоплати аліментів у відповідача не було.

5. Обставини справи.

5.1. Сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

5.2. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.02.2018 року із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно , починаючи з 18.11.2015 року (а.с. 7).

5.3. 06.10.2017 року старшим державним виконавцем Савчук А.О. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах з січня 2016 року по 01.10.2017 року включно. Сукупна сума боргу за цей період становить 7424 грн. Помісячна заборгованість по аліментам не розрахована (а.с. 10).

5.4. 19.03.2018 старшим державним виконавцем Савчук А.О. здійснено новий розрахунок заборгованості з листопада 2015 року по 01.12.2017 р., згідно якої вбачається, що відповідач погасив попередню суму заборгованості і станом на дату видачі розрахунку у відповідача рахується борг в сумі 40,04 грн. (а.с. 37).

5.5. У зв'язку з одруженням 08.02.2018 року ОСОБА_3 змінив прізвище на Бабін, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №152231 від 08.02.2018 року (а.с. 69).

6. Позиція апеляційного суду

Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції:

6.1. Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення вищевказаним вимогам відповідає виходячи з наступного.

6.2. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

6.3. Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

6.4. Згідно із частиною третьою статті 74 цього Закону, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.

6.5. У частині дев'ятій цієї статті зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

6.6. Враховуючи вищевказаній обставини справи, а саме розрахунки заборгованості та норми матеріального права, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за аліментами.

6.7. Відповідно до статті 196 СК (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

6.8. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

6.9. Сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

6.10. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

6.11. Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції вищевказані норми матеріального права врахував і вірно обчислив розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів, виходячи із того що сума заборгованості нараховується починаючи із першого календарного дня місяця в якому повинні сплачуватись аліменти до останнього календарного дня місяця.

6.12. Доводи апелянта про те, що із серпня 2016 року у відповідача була переплата аліментів, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки у травні та червня 2016 року у ОСОБА_3 була заборгованість, що визнав його адвокат у судовому засіданні, а тому вказані кошти ішли на погашення попередньої заборгованості і не є передоплатою наступних місяців.

6.13. Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у сумі визначеній Тернопільським міськрайонним судом.

7.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги:

7.1. Відповідно до статті 375 ЦПК України, - Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

(1) Щодо суті апеляційної скарги

7.2. Суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та залишає її без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 травня 2018 року - без змін.

(2). Щодо розподілу судових витрат.

7.3. Згідно до статті 382 ЦПК в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

7.4. Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, які понесені з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача апелянта в межах суми нею понесеної.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 травня 2018 року - залишити в силі.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено у понеділок 12 листопада 2018 року.

Головуюча: Ткач О.І.

Судді: Гірський Б.О.

ОСОБА_5