Провадження № 2/520/6006/18
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі Шпак К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -
ВСТАНОВИВ:
14.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 14.02.2009 року та зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 101, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилася дитина, яка проживає разом з позивачкою, проте спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, подружні стосунки припинені з 2015 року, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, майнового спору немає, збереження сімї неможливо, у зв'язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом.
Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/3 частини від усіх доходів, починаючи з дня подачі позову і до повноліття доньки, стверджуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у порядку ст.128,130,131 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась,належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.
До судового засідання зявився представник позивача ОСОБА_4, яка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, належним чином повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації АДРЕСА_1, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про слухання справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно довідки з місця проживання від 06.08.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований з 17.10.2001 року, а його дитина ОСОБА_3 зареєстрована з 06.08.2010 року за адресою: АДРЕСА_1/а.с.8/.
Відповідно довідки відділу адресно-довідкової служби ГУ ДМС України в Одеській області від 25.09.2018 року ОСОБА_5 зареєстрованим або знятим з реєстрації по м.Одесі та Одеській області не значиться.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу «Залевська/ 14.02.2009 року уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 101, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №098189 /а.с.5/.
Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилася дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із свідоцтва про народження від 03.08.2010 року серія 1-ЖД № 235004, батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.6/. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матірю.
Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2015 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, місцеперебування відповідача її невідомо.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
Крім того, розглянувши вимогу позову щодо розірвання шлюбу, та встановивши наявність в сторін спільної малолітньої дитини, щодо захисту прав і інтересів якої у позові міститься вимога - про стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що ця вимога підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).
Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом.
Таким чином, відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач, будучи батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зобовязаний брати участь в її вихованні та утриманні до досягнення нею повноліття.
Крім того, судом враховується, що відповідач є працездатною особою, має дохід, оскільки працює моряком на кораблях в рейсах закордонного плавання, що підтверджується копіями морських документів /а.с.9-12/, та відповіддю Державної Прикордонної Служби України від 29.10.2018 року, з якої вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 неодноразово у період 2015-2018 років перетинав державний кордон.
Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини щомісячно, з подальшою індексацією аліментів з урахуванням індексу інфляції, оскільки дитина є малолітньою та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає.
При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та дитини.
Крім того, суд розяснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.
Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 14.09.2018 року.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень, оскільки саме у такому розмірі він був встановлений на момент подання вищевказаного позову до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 187, 211, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112, 180,182,184 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 /до шлюбу Залевська/ ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.02.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 101, які від шлюбу мають дитину розірвати.
Шлюб між ОСОБА_2 /до шлюбу Залевська/ ОСОБА_6 та ОСОБА_2, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 /до шлюбу Залевська / ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 14.09.2018 року і до досягнення дитини повноліття, а саме до 26.07.2028 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 /сімсот чотири/ гривні 80 /вісімдесят/ копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 12.12.2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.