Справа № 713/1350/18
Провадження №2/713/539/18
РІШЕННЯ

іменем України

31.10.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., за участю представника позивачки ОСОБА_1, за участю представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, де третьою особою без самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на частку спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на частку спадкового майна до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, де третьою особою без самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Посилається на те, що є донькою ОСОБА_7, яка ІНФОРМАЦІЯ_10 померла. ОСОБА_7 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1. В день смерті матері відкрилась спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,1414 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району. На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_7 заповіт не залишала. У першу чергу на прийняття спадщини за законом -крім неї був також її рідний брат ОСОБА_8 Інших спадкоємців немає.

Зазначила, що в останні роки життя стан здоров'я її мами погіршився, вона повністю осліпла, внаслідок чого виникла необхідність в щоденному догляді за нею, в результаті чого вона переїхала проживати до неї за адресою її проживання в АДРЕСА_2. З 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_10, (день її смерті), постійно проживала разом зі своєю матір'ю за місцем її реєстрації, тобто на час відкриття спадщини. Проте її місце проживання зареєстроване за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3. За час спільного проживання з матір'ю, здійснювала догляд за нею, готувала їжу, прибирала, купувала продукти, ліки. Коли матір померла здійснила її поховання за власні кошти. Після смерті мами вважала що прийняла спадщину (в силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України) разом із братом, оскільки, до дня смерті їхньої матері постійно проживала з нею. Більш того, її брату про це було відомо і ніяких непорозумінь стосовно спадкового майна у них не виникало, вони домовилися, що вона поїде за кордон і заробить кошти на переоформлення спадщини і вони разом це мали зробити. При цьому, разом з братом до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті їхньої матері не зверталися.

ІНФОРМАЦІЯ_11 її брат ОСОБА_8, помер. У зв'язку з цими обставинами (смерть брата), а також у зв'язку з тим, що її право власності на спадкове майно після смерті матері не було оформлене, вона у червні 2017 року звернулася до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами ОСОБА_7 На підставі її заяви державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І., 23.06.2017 року, заведено спадкову справу за №60843491 (у нотаріуса № 109/2017). За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 червня 2017 року, у зв'язку з тим, що нею не подано документів, які підтверджують факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини а тому нотаріус вважає тільки її брата ОСОБА_8 таким, що прийняв спадщину своєчасно, оскільки, останній був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на день її смерті.

Після смерті її брата ОСОБА_8, відкрилася спадщина на майно, яке залишилось після його смерті і як вже їй стало відомо в тому числі і на вищевказану земельну ділянку площею 2,1414 га кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району, яка залишилась після смерті їхньої матері. Заповіт спадкодавець ОСОБА_8 на випадок своєї смерті не залишав. Спадкоємцями за законом у першу чергу спадкування є його донька від шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та позашлюбний син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. За час свого життя її брат ОСОБА_8 не отримав свідоцтво про спадщину на спадкове майно після смерті їхньої матері, а саме на земельну ділянку площею 2,1414 га кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району, оскільки навіть не звертався до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкоємці після смерті брата (діти спадкодавця) ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не визнають за нею права власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12, вважають, що спадщину після смерті матері прийняв її брат і вищевказану земельну ділянку мають успадковувати вони. Більш того, вона позбавлена можливості реалізовувати свої спадкові права через те, що у неї відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 06.07.2004 року, який був виданий на ім'я її матері ОСОБА_7, на земельну ділянку площею 2,1414 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району, що залишилась після її смерті.

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_10, за адресою: АДРЕСА_2, визнати за нею право власності на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки площею 2,1414 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

В судове засідання позивачка ОСОБА_5 не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Надала пояснення на відзив, де зазначила, що ОСОБА_2 у своєму відзиві на позов стверджує, що вона не доглядала за своє матір'ю, а доглядав за нею і жив з нею лише його батько ОСОБА_8, такі твердження є голослівними і не відповідають дійсності. ОСОБА_2, ніколи в АДРЕСА_4, з її матір'ю не проживав і навіть не провідував, а тому не міг і не може достеменно знати та стверджувати того, чого не бачив, а саме того, що вона нібито не проживала з своєю матір'ю і не допомагала їй. Стосовно посилань відповідача ОСОБА_2 на те, що по іншій цивільній справі вона відмовилась від спадщини на користь його батька є повністю безпідставними, оскільки вона не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини ні в строк до 6 місяців з дня відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_12), ні після спливу цього строку, а відповідно і не могла бути відкликана. Спадкова справа до майна її матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 була заведена 23.06.2017 року на підставі поданої нею заяви та документів, тобто через 11 років після смерті матері, а відповідно нею і не могла подаватись будь-яка заява, в тому числі і про відмову від прийняття спадщини, оскільки сама спадкова справа ще навіть на той час заведена не була. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами (у всіх редакціях) в тому числі і в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, регламентують порядок заведення спадкової справи, дії нотаріуса, тощо. Тобто, спадкова справа до майна спадкодавця може бути заведена лише за місцем відкриття спадщини або знаходження нерухомого майна чи його основної частини, одним нотаріусом, тим, який це зробив уперше. Таким чином, якщо б існували обставини на які посилається відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві, то спадкова справа мала б бути заведена ще протягом 6-місячного строку від дня смерті моє матері. Вважає безпідставними посилання відповідача ОСОБА_2 у своєму відзиві, на матеріали іншої цивільної справи №2-709/2006 в якій міститься заява подана від її імені, оскільки на момент розгляду цивільної справи №2-709/2006 спадкова справа у будь-якого нотаріуса заведена не була, будь-якої заяви до нотаріуса про відмову від спадщини нею не подавалось, та й взагалі предметом того позову по справі № 2-709/2006 було вирішення питання житлового будинку. А предметом розгляду даної справи та спадкування є земельна ділянка. Посилання відповідача на подану до суду в процесуальному порядку заяву при вирішенні судом питання визнання права власності на інший предмет позову (на будинок) ніяким чином не може свідчити про її відмову від спадщини навіть лише з тих підстав, що вона ні за своїм змістом не відповідає вимогам ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, а також така заява не подана до нотаріуса.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_6 не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, ро що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи відповідачка ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, також зазначила, що позивачка ОСОБА_5 постійно проживала разом із своєю матір'ю за місцем її реєстрації, тобто на час відкриття спадщини. За час спільного проживання з бабусею ОСОБА_5 здійснювала догляд за нею, готувала їжу, прибирала, купувала продукти, ліки. Коли бабуся померла, то ОСОБА_5 здійснила її поховання за власні кошти. Позовні вимоги визнає, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Надав відзив на позов, де зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, оскільки його баба була ІНФОРМАЦІЯ_6. З віком стан її здоров'я погіршувався, в тому числі і зір, але сліпою вона небула, в неї була катаракта, проте вона могла обходитись без сторонньої допомоги, їй було зроблено операцію, після чого її зір відновився. ОСОБА_5 ніколи до баби не переїжджала, а жила в АДРЕСА_9, з своїм чоловіком. В зазначений нею період з 2001 року до 2006 року вона перебувала і в даний час перебуває в Італії, а тому ніяк не могла постійно проживати з матір'ю. Разом з ОСОБА_7 постійно проживав його батько ОСОБА_8, який фактично і здійснював догляд за нею. ОСОБА_8 на той час проживав у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10, жителькою АДРЕСА_5, яка допомагала здійснювати догляд батькові за пристарілою бабусею. Крім того, в ході розгляду цивільної справи №2-709/2006 р. за позовом ОСОБА_8 до Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третя особа ОСОБА_5 від 29.11.2006 року про визнання права власності на спадкове майно було втсановлено, що на день смерті ОСОБА_7 з нею проживав її син ОСОБА_8, який зазначав в позові, що сестра, кора на той час перебувала і Італії, відмовилась від спадщини на його користь. ОСОБА_5 визнала позов повністю, про що свідчить її заява, яка надіслана з Італії і є в матеріалах справи, тобто фактично підтвердила, що вона спадщину не прийняла, а відмовилась від спадщини на користь брата. Та обставина, що ОСОБА_5 не претендувала на спадкове майно свідчить також договір купівлі-продажу від 27.12.206 року, згідно якого ОСОБА_11, діючи по довіреності в інтересах ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_12 купила житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_6 і належить продавцеві на підставі рішення Вижницького районного суду від 13.12.2006 року. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні позову, посилались на обставини, викладені у відзиві на позов.

В судове засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що є дальнім сусідом померлої ОСОБА_7, проживає за 20-25 хв. ходу від будинку в якому проживала ОСОБА_7 Приходив по святах, але не постійно. Коли померла ОСОБА_7, то ОСОБА_5 приїхала з Італії. У відсутності ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_14 приходив постійно до ОСОБА_7, здійснював догляд. Не може підтвердити, що ОСОБА_5 постійно проживала разом з ОСОБА_7 на час її смерті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він проживає у м.Чернівці, його матір проживала в АДРЕСА_7. По дорозі до будинку його матері знаходиться будинок ОСОБА_16 Померлу ОСОБА_7 не бачив, з нею не спілкувався. Перебував у хороших відносинах з ОСОБА_14, чоловіком ОСОБА_5 З їхніх слів та від матері чув, що ОСОБА_5 хотіла забрати до себе проживати свою матір, оскільки остання хворіла та що ОСОБА_5 проживала біля матері коли вона хворіла. ОСОБА_5 їздила за кордон, допомагала матері грошима, оплачувала лікування. Не може підтвердити, що ОСОБА_5 постійно проживала разом з ОСОБА_7 на час її смерті, оскільки йому це не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що ОСОБА_5 та померлого ОСОБА_8 вона знає з дитинства, проживали по сусідству. ОСОБА_5 проживала у АДРЕСА_8. Коли ОСОБА_7 захворіла, то ОСОБА_5 проживала разом з матір'ю. Померлій робили операції на очі, ОСОБА_5 сиділа біля мами, або забирала до себе в АДРЕСА_9. У Італію ОСОБА_5 їздила на 2-3 місяці, щоб заробити кошти на лікування матері. Коли ОСОБА_5 не було, то за померлою ОСОБА_7 доглядав чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_14 Померлий ОСОБА_8 проживав разом з жінкою у фактичних відносинах в с.Чорногузи. Приїжджав до ОСОБА_7 для того щоб забрати пенсію, ображав покійну матір. На похороні ОСОБА_8 не було, оскільки він зловживав спиртними напоями. Їй не відомо коли ОСОБА_5 приїхала на похорон з Італії. ОСОБА_5 доглядала за ОСОБА_7, остання хворіла до смерті, приїжджала кожний день.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що є колишньою невісткою померлої ОСОБА_7, оскільки перебувала в шлюбі з ОСОБА_8 ОСОБА_5 доглядала за матір'ю, лікувала її, давала гроші, працювала на городі, а ОСОБА_8 знущався з померлої, не допомагав їй. Перед смертю ОСОБА_7, їй допомагали тільки ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_14. ОСОБА_5 їхала за кордон на 2-3 місяці для того, щоб заробити кошти на лікування матері. У період її відсутності за померлою доглядав чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_14. Коли приходила у гості, то бачила ОСОБА_5, та що остання ночувала у ОСОБА_7 Вдень йшло ОСОБА_5 додому в АДРЕСА_9, а ввечері поверталась до матері.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що протягом двадцяти років проживала однією сім'єю з ОСОБА_8, була невісткою ОСОБА_7 У 2005-2006 роках проживала разом з ОСОБА_8 біля його матері в с.Вовчинець. Разом з ОСОБА_8 допомагали ОСОБА_7, по господарству, доглядали, лікували. До них приходив ОСОБА_2, який є сином ОСОБА_8, допомагав по господарству. Оскільки у неї медична освіта, вона доглядала з ОСОБА_7 Гроші на поховання ОСОБА_7 давала ОСОБА_5.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що проживає в АДРЕСА_9. Була знайома з ОСОБА_7, разом з нею жив ОСОБА_8, а ОСОБА_5 рідко бачила у ОСОБА_7, оскільки вона була на роботі за кордоном. ОСОБА_8 казав їй, що купляє ОСОБА_18 ліки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що працювала з 1994 по 2014 рік на Укрпошті, приносила жителям с.Вовчинець пенсію та поштову кореспонденцію. Один раз у місяць приносила ОСОБА_7 пенсію, та оскільки ОСОБА_7 погано бачила, то брала сусідів, щоб вони були свідками при отриманні ОСОБА_7 пенсії. Разом з ОСОБА_7 ніхто не проживав. ОСОБА_7 виписувала газети, які вона щотижня їй приносила. Казала їй, що виписує газети для того, щоб вона приходила і поговорила з нею. Розказувала їй, що її дочка ОСОБА_5 перебуває за кордоном на роботі, до неї разом з ОСОБА_19 приїжджає син ОСОБА_21. ОСОБА_5 біля ОСОБА_7 не бачила.

Суд, заслухавши представника позивачки ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №2-709/2006 р., з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_5 необхідно відмовити виходячи з наступного.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 померла матір позивачки - ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3, виданого 17 вересня 2008 року виконкомом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31; копією свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_5 Серія НОМЕР_4, повторно виданого 20.09.2000 року виконкомом В.-Луківецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №5; копією свідоцтва про одруження позивачки Серія НОМЕР_5, виданого повторно 20 вересня 2000 року виконкомом Луківецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №1.

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_6 та земельна ділянка, площею 2,14 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району, що підтверджується копією державного акту Серія НОМЕР_6, виданого 06.07.2004 року згідно розпорядження Вижницької РДА №142 від 24.05.2004 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №275.

Спадкоємцями майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_7 за законом були її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_8

З матеріалів спадкової справи №109/2017 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_7 вбачається, що 23 червня 2017 року до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. звернулась ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_18 із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 та проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_10. Спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,14 га, що розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, прийняла. Крім ОСОБА_5 спадкоємців згідно чинного законодавства немає, був син померлої ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11.

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. №504/02-31 від 23 червня 2017 року вбачається, що відмовлено ОСОБА_5 від імені якої діє по довіреності ОСОБА_18 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідній частці на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,14 га, що розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, у зв'язку з тим, що протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину та не були надані документи, які підтверджують факт родинних стосунків спадкоємця з спадкодавцем.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2006 року позов ОСОБА_8 - задоволено. Визнано за ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на спадкове майно, зокрема житловий будинок №2 (під літ.А), з надвірними будівлями і спорудами (літ.Б., В), що розташовані в АДРЕСА_11, який належав померлій ОСОБА_7.

З довідки Лукавецької сільської ради №02.26-439 від 22.11.2006 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №17, особовий рахунок НОМЕР_7, сторінка 76 за померлою ОСОБА_7 числиться житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами та будівлями, що знаходитися в АДРЕСА_12 За життя ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на житловий будинок не отримувала. Син - ОСОБА_8 своєчасно в установлений законом шестимісячний термін вступив в управління спадковим майном, що підтверджується пропискою та проживанням в даному будинку з дня народження по даний час. Спадкоємцями першої черги є: ОСОБА_8, ОСОБА_16.

З довідки Лукавецької сільської ради №573 від 03.09.2018 року вбачається, що згідно запису по господарської книги №17 за 2006-2010 роки особовий рахунок НОМЕР_7 ст.76 в домоволодінні померлої ОСОБА_7 в АДРЕСА_2, (яке в 2007 році було продано згідно договору купівлі-продажу НОМЕР_8 від 27.12.2007 року ОСОБА_12), були зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_23.

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-709/2006 року за позовом ОСОБА_8 до Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, та третьої особи - ОСОБА_16 про визнання права власності на спадкове майно вбачається, що в матеріалах справи приєднана заява ОСОБА_16 від 29.11.2006 року адресована до Вижницького районного суду, з відміткою про місце проживання країна Італія, з якої вбачається, що остання повідомляє суд, що заявлений позов її брата ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_6, визнає, повністю. Згідна, що спадковий будинок перейшов у власність ОСОБА_8

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець за законом ОСОБА_8 у встановлений законом термін прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, оскільки постійно проживав та був зареєстрований в спадковому будинку, що розташований в АДРЕСА_6, звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, позивачка ОСОБА_5 у справі №2-709/2006 року мала процесуальний статус третьої особи, подала заяву про визнання позову, заперечень щодо спадкування ОСОБА_8 спадкового майна померлої ОСОБА_7 станом на час розгляду справи не мала. Оскільки вказані обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, позивачкою ОСОБА_5 не було оскаржено вказане судове рішення, тому на думку суду, вказані обставини не підлягають доказуванню.

Посилання позивачки ОСОБА_5 та її представника стосовно того, що їй не було відомо про прийняття та оформлення за ОСОБА_8 права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_7, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Натомість, як вбачається з копії договору купівлі-продажу, посвідченого 27.12.2006 року нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., актовий запис №9515 ОСОБА_11, яка діяла від імені ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_12 (покупець) домовились про наступне: представник продавця продала, а покупець, купила житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_12 На земельній ділянці розташований житловий будинок, деревяний, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 75,90 кв.м., в тому числі житловою площею 40,90 кв.м., з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами: сарай дошка літ.Б, сарай дерево літ.Г. Цей житловий будинок належить продавцеві на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2006 року (справа №2-709/2006 р.), зареєстрованого у Вижницькому районному бюро технічної інвентаризації 26.12.2006 року в реєстрову книгу №10, стор.155 за реєстровим №2126 та внесеного до реєстру прав власності на нерухоме майно 27.12.2006 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна НОМЕР_10.

Таким чином, ОСОБА_8 як власник житлового будинку здійснив його продаж, реалізував своє право власника гарантоване ч.1 ст.319 ЦК України. Договір купівлі-продажу в судовому порядку не оспорювався.

ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_8 - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія НОМЕР_9, виданого ІНФОРМАЦІЯ_13 виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №40.

З матеріалів спадкової справи №31/2017 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_8 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернулись його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Позивачкою ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів того, що вона постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, на день її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_10, за адресою: АДРЕСА_2. В населених пунктах ведеться погосподарський облік житлових будинків та осіб, що зареєстровані в них та проживають без реєстрації. Позивачкою не надано доказів, а саме відомостей, в яких було б зафіксовано факт її постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_12. Допитані в судовому засіданні свідки зазначили, що ОСОБА_5 перебувала за межами країни на роботі.

Позивачкою ОСОБА_5 та її представником на спростування показів свідків та підтвердження обставин, які підлягають встановленню в межах поданого позову, не надано та не долучено до матеріалів справи доказів, які б спростували вказані покази свідків, зокрема закордонний паспорт, в якому проставляються відмітки щодо в'їзду та виїзду за межі країни, довідку сільської ради в якій б містились відомості, щодо її місця проживання за спірний період.

Покази свідка ОСОБА_18 стосовно того, що ОСОБА_5 проживала разом з матір'ю та виїжджала за межі країни на 2-3 місяці, судом до уваги не беруться, оскільки вказаний свідок на думку суду є заінтересованою особою по даній справі, оскільки саме ОСОБА_18 звернулась до державного нотаріуса відповідно до наданого Колісник Л.С. доручення щодо оформлення спадкових прав.

Допитані в судовому засіданні свідки дали суперечливі покази щодо обставин проживання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 Допитаний свідок ОСОБА_20, яка працювала поштаркою протягом 1991-2014 років, зазначила, що в житловому будинку ОСОБА_7, її дочку ОСОБА_5 не бачила, померла ОСОБА_7 повідомляла їй, що ОСОБА_5 перебуває за межами країни на роботі. Вказані покази свідка є послідовними та відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення, а тому позовні вимоги в частині встановлення факту проживання позивачки ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, на день її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_10, за адресою: АДРЕСА_2, задоволенню не підлягають.

Оскільки позовна вимога позивачки ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, є похідною від встановлення факту, що має юридичне значення, вказаний факт не знайшов підтвердження в судовому засіданні, в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки площею 2,1414 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукавецької сільської ради, Вижницького району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.1217, 1221, 1223, 1268 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 12, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 258-265, 315, 354 ЦПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, де третьою особою без самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_13, визнання права власності на частку спадкового майна, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич