Справа № 487/864/18
Провадження № 22ц/812/342/18 Головуючий суду у 1-ї інстанції Боброва І.В.
Категорія 30 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Богуславській О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2018 року, постановлене під головуванням судді Бобрової І.В. у приміщенні суду у місті Миколаєві о 10 годин 54 хвилин зі складанням його повного тексту 25 вересня 2018 року, по справі

за позовом

ОСОБА_3

до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Миколаївській області

(надалі - ЛК УМВС в Миколаївській області),

Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області

(далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області),

Державної Казначейської служби України,

третя особа - УМВС України в Миколаївській області

про стягнення майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ЛК УМВС в Миколаївській області, ГУ ПФУ в Миколаївській області, Державної Казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України.

В подальшому надав уточнений позов, де просив суд визначитися з належним відповідачем, і у випадку належності його вимог до ЛК УМВС в Миколаївській області або до ГУ ПФУ в Миколаївській області, чи до Державної Казначейської служби України стягнути з визначеного судом належного відповідача майнову шкоду у вигляді недонарахованої та невиплаченої пенсії в розмірі 24 394 грн. 80 коп..

В обґрунтування позову посилався на те, що він є пенсіонером ОВС, внаслідок чого перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області і отримує пенсію за вислугу років.

Призначена йому пенсія за вислугу років повинна перераховуватися у випадку зміни грошового забезпечення осіб, які проходять службу з підстав, передбачених статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Така зміна грошового забезпечення відбулася з 1 січня 2016 року.

Разом з тим, належного перерахунку він не отримав у зв'язку з бездіяльністю ЛК УМВС в Миколаївській області щодо своєчасного направлення відповідної довідки до Пенсійного фонду, та не проведенням відповідного перерахунку ГУ ПФУ в Миколаївській області з мотивів відсутності бюджетного фінансування.

Ця бездіяльність призвела до його вимушених письмових звернень до відповідачів у грудні 2017 року та січні 2018 року, а також втрати пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року у загальному розмірі 24 394 грн. 80 коп., внаслідок чого йому заподіяна майнова шкода.

У письмовому відзиві на позовну заяву ЛК УМВС в Миколаївській області вказала на безпідставність пред'явлених до комісії вимог, у зв'язку з тим, що нею своєчасно було надано довідку та уточнюю довідку до Пенсійного фонду, а питання нарахування та виплата пенсії, в тому числі і колишньому працівнику ОСОБА_3 до її повноважень не входить.

ГУ ПФУ в Миколаївській області також надало відзив на позов, в якому зазначило, що пенсія позивачу перерахована у квітні 2018 року у зв'язку з надходженням фінансового забезпечення. Права позивача не порушено, так як час, в межах якого фонд повинен здійснити перерахунок та виплату, законодавством не обмежено. Неправомірність дій або бездіяльності фонду у зв'язку з виникненням у позивача права на перерахунок компетентним органом не встановлено, а тому і немає підстав для відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено УМВС України в Миколаївській області.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове.

На думку позивача судом першої інстанції встановлено неправомірність дій відповідачів, але одночасно безпідставно відмовлено у задоволені його вимог.

Крім цього, позивач вважає, що в результативній (резолютивній) частині рішення суд не зробив висновок про відмову в задоволені кожної з його вимог.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 1 листопада 2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях покладає на позивача обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Одночасно, статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів, і кожен має право на відшкодування такої шкоди за рахунок держави (стаття 56 Конституції України).

Таким чином, незалежно від вини, у випадку встановлення фактів неправомірних дій чи бездіяльності органу державної влади на підставі рішення суду або іншого компетентного органу відносно конкретної фізичної особи, потерпілий повинен довести наявність шкоди, що заподіяна йому, її розмір, та причинний зв'язок між діями чи бездіяльністю органу влади та отриманим ним шкодою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером МВС України, перебуває на обліку ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугою років у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За положеннями частин 3 і 4 статті 63 цього Закону, у який внесено зміни на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», що набрав чинності з 29 грудня 2015 року, передбачено порядок перерахунку пенсій, раніше призначених за вищенаведеним Законом з урахуванням видів грошового забезпечення та у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, на умовах, у порядку і розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таке грошове забезпечення поліцейських Національної поліції встановлено Постановою КМ України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова КМУ №988).

Тому питання, що стосуються порядку перерахунку пенсій та видів грошового забезпечення, що повинні враховуватися під час видачі уповноваженими органами довідок для перерахунку пенсій, визначені Постановою КМ України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до Постанови КМ України від 17 липня 1992 року №393» (далі - Постанова КМУ №45).

Із змісту письмових відзивів відповідачів, та доданих до них доказів (а.с.91-108) слідує, що у березні 2017 року, на виконання положень прийнятих вищенаведених нормативних та законодавчих актів, МВС України повідомило ПФ України про підстави перерахунку пенсій пенсіонерам ОВС України, та підготовку списків таких пенсіонерів.

За такого, листом від 7 квітня 2017 року ГУ ПФУ в Миколаївській області, направленим до ЛК УМВС України в Миколаївській області були надані списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 січня 2016 року, до яких внесено і прізвище позивача ОСОБА_3.

У подальшому, враховуючи роз'яснення МВС України від 20 квітня 2017 року, відповідачем ЛК УМВС України в Миколаївській області на адресу ГУ ПФУ в Миколаївській області 5 травня 2017 року направлена довідка, а 3 липня 2017 року уточнююча довідка стосовно грошового забезпечення поліцейського за аналогічною посадою, яку в ОВС України займав позивач ОСОБА_3, як підстава для проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії.

В той же час, не дочекавшись перерахунку пенсії, 26 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Миколаївській області з проханням отримати відомості щодо розміру його пенсії та копію довідки, наданої ЛК (а.с.9).

На своє звернення позивач своєчасно, а саме 4 січня 20018 року отримав змістовну відповідь Пенсійного фонду та копії відповідних довідок (а.с.10-12).

Після чого, 12 січня 2018 року надав заяву до ГУ ПФУ в Миколаївській області з проханням отримати розрахунок своєї пенсії на 1 серпня 2017 року (а.с.13), на що відразу позивачу була надана відповідь з розрахунком (а.с.14-15).

Отже, отримавши відповіді від ГУ ПФУ в Миколаївській області, позивач дізнався, що перерахунок його пенсії з 1 січня 2016 року станом на січень 2018 року не проведено у зв'язку з відсутністю асигнувань у Державному бюджеті України, а тому звернувся до суду з цим позовом про відшкодування майнової шкоди у вигляді розміру недонарахованої йому пенсії, так як вважав такі дії відповідачів протиправною бездіяльністю.

Між тим, в період розгляду цивільної справи, у березні 2018 року ГУ ПФУ в Миколаївській області з урахуванням вимог Постанови КМ України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3, яка з урахуванням заборгованості забезпечена до виплати з квітня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди, суд керувався статтями 22, 1166, 1173 ЦК України та виходив із того, що протиправність дій або бездіяльності жодного із відповідачів не доведена рішенням суду чи іншого компетентного органу, право позивача на отримання перерахунку пенсії не порушено, а тому відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди в еквіваленті перерахованої пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Цей висновок суду має обґрунтоване мотивування, враховуючи те, що надання відповідей ГУ ПФУ в Миколаївській області на звернення позивача, своєчасне направлення відповідних довідок ЛК УМВС України в Миколаївській області на адресу Пенсійного фонду, і як наслідок здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3 при наявності бюджетного асигнування за встановленим порядком здійсненням такого перерахування на підставі відповідної постанови КМУ у лютому 2018 року не може вважатися протиправною бездіяльністю з боку відповідачів, так як по своїй суті є діями, протиправність або незаконність яких жодним судовим рішенням не встановлена.

Тому само по собі невдоволення позивача тривалістю прийняття порядку перерахунку пенсій та його здійснення, не є свідченням протиправних або незаконних дій чи бездіяльності органів державної влади, що в свою чергу, могло б заподіяти шкоду позивачу, враховуючи те, що він особисто не скористався правом оскарження таких дій шляхом звернення до суду у встановленому законом адміністративному порядку.

З такими висновками суду погодитися можна, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Отже, підстави для покладення на відповідачів цивільно-правової відповідальності згідно зі статтею 1173 ЦК України та відшкодування шкоди відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги позивача зводяться до помилкового розуміння норм матеріального і процесуального права, переоцінки обставин, вірно встановлених та оцінених судом першої інстанції, і на законність судового рішення у справі не впливають.

За таких обставин, і відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути з цього часу оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Ямкова

Судді С.Ю.Колосовський

О.В.Локтіонова