Справа№592/5263/18
Провадження №2/592/2054/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання - Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 09.10.2014 p., їй на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1. На час придбання домоволодіння за вищевказаною адресою, воно було забезпечено холодним водопостачанням відповідно до технічних умов від 17.05.2001 р., виданих державним комунальним підприємством «Міськводоканал» м. Суми колишньому власнику домоволодіння. Згідно цих технічних умов водопостачання її домоволодіння здійснювалося від водопровідного вводу житлового будинку АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2 Виконання робіт по підключенню водопроводу здійснювалося ПКФ «Інжпроект» відповідно до діючих норм ДБН та погоджено з Сумським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, про що мається відмітка на технічних умовах. Також домоволодіння позивача обладнано лічильником обліку холодної води. 20.04.2018 р. відповідачами по справі було надано їй повідомлення про те, що з 01.05.2018 р. вони відключать водопостачання до її домоволодіння у зв'язку з тим, що у них слабкий тиск води. Причиною цьому відповідачі вказують обладнання її домоволодіння «санвузлом та іншим санітарно-технічним обладнанням, а також нібито порушення технологічної розводки від діючого відводу магістрального водопроводу. При цьому, у повідомленні відповідачі вказують про нібито якусь домовленість з колишнім власником домоволодіння АДРЕСА_1, про яку їй взагалі нічого не відомо. Після отримання цього повідомлення, вона 26 квітня 2018 року звернулася до КП «Міськводоканал» із заявою про вжиття необхідних заходів щодо недопущення неправомірного відключення водопостачання свого домоволодіння відповідачами по справі. Але все ж таки 01.05.2018 р. водопостачання до її домоволодіння було припинено, в зв'язку з чим їй кожного дня спричинялися незручності та шкода її майну. Відразу після неправомірного відключення відповідачами водопостачання до її домоволодіння, вона 01.05.2018 р. вимушена була викликати наряд поліції, але навіть це не призвело до позитивних результатів, тому як відповідачі відмовилися відновити водопостачання. 02.05.2018 р. вона знов звернулася до КП «Міськводоканал» із заявою про підключення свого домоволодіння до мережі водопостачання, оскільки між нею та КП "Міськводоканал" укладений договір про надання послуг з водопостачання. Неправомірними діями відповідачів по справі їй спричинена моральна шкода, яка полягає в наступному: після отримання повідомлення про відключення водопостачання та реального неправомірного його відключення, вона була змушена неодноразово звертатися до КП «Міськводоканал» СМР з заявами щодо відновлення водопостачання до свого домоволодіння; з-за неправомірних дій відповідачів, вона була позбавлена можливості отримувати послугу з безперебійного постачання холодної води, що спричиняло суттєві незручності в побуті. Вона була вимушена неодноразово за день приносити воду для побутових потреб з колодязя по вул. 8 березня, який розташований на відстані близько 1,5 км від її домоволодіння, в зв'язку з чим був порушений її звичайний спосіб життя, а його зміна вимагала від неї додаткових фізичних зусиль для організації своєї праці й побуту. Після відключення від системи водопостачання вона перенесла сильний нервовий стрес, в зв'язку з чим у неї погіршився стан здоров'я: з'явилось безсоння, часті головні болі та психологічний дискомфорт, який триває у неї з 01 травня 2018 року, тому для відновлення свого стану здоров'я, вона була змушена звертатися до лікаря та приймати заспокійливі засоби, оскільки її нервовий стан призвів до погіршення відносин у сім'ї; вона не мала змоги посадити город, оскільки він потребував поливу, а найближчий колодязь знаходиться на відстані 1,5 км від її домоволодіння; вона не могла попрати свій одяг та білизну, помити посуд, оскільки все це потребує води і вона вимушена себе фізично навантажувати, щоб підтримувати санітарні умови в своєму домоволодінні. Таким чином, завдану відповідачами моральну шкоду, оцінює в розмірі 10000 грн. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Позивач - відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та дали пояснення аналогічні вищевикладеному. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просили відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Подали до суду зустрічну позовну заяву, в якій просили стягнути з ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди з тих підстав, що неправомірними діями ОСОБА_1 ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду, яка полягала в тому, що у нього, як пенсіонера, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, після різного роду конфліктів підвищувався тиск, після якого необхідно було приймати спеціальні ліки. При цьому ОСОБА_1 весь час з ним конфліктувала: викликала поліцію, контролерів КП «Міскводоканал» Сумської МР, працівників виконавчої служби. Весь час намагалась виясняти стосунки. Постійна відсутність нормального водопостачання змушувала його ходити, набирати воду до колонки централізованого водопостачання, у зв'язку з чим він не міг задовольняти свої побутові потреби. Сильне переживання та різке погіршення стану здоров'я змусило його звернутись до лікаря в клініку УМВС м. Суми до лікаря - терапевта та приймати необхідні ліки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона разом зі своїм чоловіком та з ОСОБА_1 їздили машиною по воду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка ОСОБА_6, вважає, що первісний позов та зустрічний позов є такими, які не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2014 р.,- ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 09.10.2014 p. належить на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

В 2001 році КП «Міськводоканал» СМР розробило та надало технічні умови за №4/110 від 07.05.2001 р. на водопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 (колишній власниці житлового будинку). В розроблених технічних умовах врізку водопровідної мережі передбачено виконати від водопровідного вводу житлового будинку АДРЕСА_2, в існуючому колодязі (а.с.11-16).

З письмових пояснень КП «Міськводоканал» СМР вбачається, що оригінал чи копія документу (згоди) на підключення до діючої приватної водомережі, яка належить власнику будинку по АДРЕСА_2, в архіві підприємства відсутній (а.с.117).

Таким чином, домоволодіння ОСОБА_1 було підключено до водопровідного вводу житлового будинку АДРЕСА_2, дозвільні документи на підключення в КП «Міськводоканал» СМР відсутні.

13.08.1998 р. ОСОБА_2 було розроблено проект водопостачання будинку. Згідно технічних умов на водопостачання житлового будинку по АДРЕСА_2 в м.Суми для забезпечення водою від міського водопроводу прокладено ділянку водопровідної мережі по вулиці Жуковського (а.с.85-89).

В 1999 році ОСОБА_3 було розроблено робочий проект по підключенню до централізованого водопостачання до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3. Згідно технічних умов водопостачання здійснено від водопровідного вводу до житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 54-55).

15.06.1999 р. між ОСОБА_7 та МПП «Норма» було підписано акт здачі-приймання виконаних робіт, відповідно до якого МПП «Норма» було виконано монтажну роботу водопровідної мережі по АДРЕСА_3, довжиною 98 м, діаметром 32 мм, з побудовою 3 оглядових колодязів та розробленням проектної документації по прокладанню вуличної водопровідної мережі до житлового будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с.132).

08.05.2018 р. КП «Міськводоканал» СМР було видано ОСОБА_1 нові технічні умови на приєднання житлового будинку АДРЕСА_1 до мережі водопостачання (а.с.119).

Згідно ч.1, п.3 ч.2, 3 ст.23 ЦК України,- особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до розяснень абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями),- відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,- під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до вимог статті 1167 ЦК України,- моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4).

Згідно ст.12 ЦПК України,- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт порушення прав позивача з боку відповідачів. Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. також не підлягає задоволенню, оскільки останнім не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 були завдані душевні страждання або для нього настали негативні наслідки, як і не обгрунтовано з чого він виходив, оцінюючи заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 10000 грн. За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 09.11.2018 р.

Суддя В.Б. Князєв