Номер провадження: 22-ц/785/453/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року м. Одеса

Справа № 520/12068//16-ц

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач комунальне підприємство «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ»;

- відповідачі 1) ОСОБА_4; 2) приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Луняченка В.О. 19 червня 2017 рокуоб 11 годині 25 хвилині в м. Одесі,

встановила:

У жовтні 2016 року комунальне підприємство «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» (далі Комунальне підприємство)звернулося до суду позовом до ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі Страхова компанія), в якому просить стягнути на користь комунального підприємства: 1) з ОСОБА_4 - матеріальні збитки у розмірі - 666,00 грн.; 2) з страхової компанії - матеріальні збитки у розмірі - 44 000,00 гривень.

Позовна заява обґрунтована тим, що з вини ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої було пошкоджено світлофорний обєкт, розташований на перехресті вулиць Тираспольська - Дегтярна в м. Одесі, який знаходиться на балансі комунального підприємства.

Згідно локального кошторису № 2-1-1 на будівельні роботи по відновленню світлофорної колонки та світлодіодних світлофорів типу Т 1.3 у кількості - 2 шт. та типу П. 1.1 у кількості - 1 шт. комунальному підприємству заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму - 44 666,00 грн., з яких: - 37 222,00 грн. - вартість будівельних робіт та інших витрат; - 7 444,00 грн. - податок на додану вартість.

19.11.2014 між ПАТ «ХДІ страхування», яке змінило назву на - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АІ/ 4488306.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси 19.06.2017 р. позовні вимоги комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» до ОСОБА_4, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) на користь позивача матеріальні збитки у розмірі - 666,00 грн..

Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс-Україна» ( адреса: 03150 м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 44 000,00 грн..

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 р. заяву страхової компанії від 27.07.2017 р. про перегляд вищевказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Страхова компаніяв апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині задоволених позовних вимог до неї. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Страхова компанія вказує на те, що комунальне підприємство не дотрималося вимог закону щодо своєчасного повідомлення про ДТП, не зберегло майно для огляду, що перешкоджає визначенню розміру шкоди. Поважні причини несвоєчасного повідомлення відсутні.

Страхова компанія у судове засідання представника не направила. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань не надала.

Комунальне підприємство відзиву на апеляційну скаргу не надало. У судовому засіданні його представник вважала необхідним скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалася на законність та обґрунтованість рішення.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності представника страхової компанії.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_4 апеляційним судом не переглядається, оскільки рішення суду в цій частині не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскарженій частині вищевказаним вимогам не відповідає.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З вини ОСОБА_4 (а. с. 10), який керував автомобілем «Опель Астра», державний реєстраційний номер - ВН 1601 ЕТ, 19.05.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої було пошкоджено світлофорний обєкт, розташований на перехресті вулиць Тираспольська - Дегтярна в м. Одесі, який знаходиться на балансі комунального підприємства.

Відповідно до полісу № АІ/ 4488306 від 19.11.2014 р. (а. с. 88) забезпеченим транспортним засобом є - автомобіль «Опель Астра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Цивільно правова відповідальність застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Євроінс Україна».

Комунальне підприємство та страхова компанія є юридичними особами

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 16 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, передбачено, що не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п. 1. ч. 1 ст. 205 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні положення містяться у ст. ст. 19, 188 ЦПК України, пунктом першим частини першої статті 255 якого передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до розяснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних права, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належить до цивільної юрисдикції, в відмовляє у відкриття провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Частиною 2 ст. 377 ЦК України передбачено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 22 цього Кодексу, є обовязковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За вищевказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що спір між комунальним підприємством та страховою компанією підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Виходячи з встановленого, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс-Україна» на користь комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» матеріальних збитківнеобхідно скасувати.

Провадження у справі в частині стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс-Україна» на користь комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» матеріальних збитків необхідно закрити.

Розяснити комунальному підприємству «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ», що розгляд вимог останнього до ПрАТ «СК «Євроінс-Україна»підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Доводи апелянти є обґрунтованими тільки в частині скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ст. ст. 133, 142 ЦПК України необхідно стягнути з комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» на користьприватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 1 515,80 грн. (а. с. 194).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» доприватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальних збитків - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» доприватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальних збитків закрити.

Стягнути з комунального підприємства «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» (, адреса 65006, м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 67-а) на користьприватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, адреса - 03150 м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) судовий збір у сумі 1 515 (одна тисяча пятсот пятнадцять) грн. 80 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3