печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Чепізі Є. І.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

вирішуючи у судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

14.11.2017 до суду надійшла позовна заява за вказаними вимогами, за якою 28.11.2017, після отримання даних з відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб щодо відомостей, які містяться у картотеці реєстраційного обліку, про адресу місця реєстрації відповідача, відкрито провадження /а. с. 91/.

У підготовчому судовому засіданні 20.04.2018 представником відповідача подано суду заяву про залишення позову ОСОБА_5 без розгляду, яка обґрунтована тим, що, на думку сторони відповідача, представник позивача ОСОБА_6, яким підписано позовну заяву, не має повноважень на вчинення такої дії та засвічення копій документів, доданих до неї.

Такі висновки представник відповідача ОСОБА_3 мотивувала тим, що з тексту довіреності від 11.08.2017 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що вона була оформлена на підставі договору доручення, попередньо укладеного з представником в усній формі, і не містить вказівки про надання представнику права підписувати позовну заяву від імені ОСОБА_5, так само як і заяву про збільшення позовних вимог.

Таким чином, вважаючи, що позовна заява, заява про збільшення позовних вимог підписана не уповноваженою на такі дії особою, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просила суд залишити позовну заяву без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви, вказуючи, що вона є безпідставною та необґрунтованою, просила відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши обґрунтування представника відповідача, думку представника позивача, вивчивши подану заяву про залишення позовної заяви без розгляду та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову задоволенні вказаної заяви, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України (частини 1, 2), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Аналогічного змісту положення містить стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 237 Цивільного кодексу України встановлено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

За частиною 3 ст. 244 Цивільного кодексу України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Як передбачено ст. 238 Цивільного кодексу України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (ч. ч. 2, 3 вказаної статті Кодексу).

Статтею 240 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно з статтею 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довіритель) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Статтею 1003 Цивільного кодексу України встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

У відповідності до 1004 Цивільного кодексу України, повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

За частиною 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, при цьому особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно з положеннями статті 62 Цивільного процесуального кодексу України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Судовим розглядом встановлено, що довіреністю від 11.08.2017, виданою громадянином Французької Республіки ОСОБА_5 на підставі договору доручення, попередньо укладеного з представниками в усній формі, уповноважено ОСОБА_6 представляти ОСОБА_5 як довірителя та вести його справи в усіх установах, у тому числі, але не виключно в усіх судах України будь-якої інстанції, для чого йому надаються усі права, які надані законодавством довірителю як особі з повним обсягом правосуб'єктності та дієздатності, як стороні, що бере участь в цивільному та будь-яких взаємовідносинах з іншими особами, у тому числі, але не виключно право подання позову, позовної заяви тощо. Також зазначеною довіреністю передбачено надання ОСОБА_6 як представнику права складати, підписувати, подавати від імені ОСОБА_5 заяви. При цьому довіреність містить застереження щодо відсутності у представників права на укладення цивільних договорів від імені ОСОБА_5 з умовами, за якими довіритель буде зобов'язаний виплатити суму у розмірі більше 1000 грн. одноразово та / або здійснювати періодичні платежі у сумі більше 1000 грн. на місяць, та / або здійснити відчуження майна ОСОБА_5 вартістю, еквівалентній сумі 1000 грн. та більше, за винятком оплати судового збору, авансового внеску, адміністративного збору та інших зборів (внесків) від імені довірителя.

Довіреність складена 11.08.2017 у селищі Бородянка Київської області, без права передоручення, строком на три роки, і діє до 11.08.2020, посвідчена приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р. А., зареєстрована за № 1954 /а. с. 90/.

Як встановлено судом, довіреність надана представнику ОСОБА_6 позивачем ОСОБА_5 відповідає своєю формою вимогам законодавства, та її зміст не суперечить його положенням, станом на 23.04.2018 до суду не надходило повідомлення від позивача ОСОБА_5 щодо скасування виданої ОСОБА_6 довіреності.

Відтак, доводи представника відповідача щодо відсутності повноважень у представника ОСОБА_6 є безпідставними, спростовуються матеріалами справи, і тому у задоволенні поданої заяви про залишення позовної заяви без розгляду на заявлених підставах слід відмовити.

Окремо судом зазначається, що технічна описка, допущена у резолютивній частині ухвали з викладом короткого тексту у частині порядку та строків апеляційного оскарження підлягає виправленню, а саме те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення, та, що у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, замість вказівки на те, що ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, як визначено положеннями статті 353 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1-11, 224, 237, 240, 1000, 1003, 1004 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-19, 43, 49, 58, 60-62, 64, 196-200, 257, 269, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку - залишити без задоволення.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова