АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» квітня 2018 року

м. Харків

справа № 619/4114/17-ц

провадження № 22ц/790/2619/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1,

заінтересовані особи - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року в складі судді Остропілець Є.Р.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 квітня 2017 року по справі № 619/3371/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Відділу Держгеокадастру Дергачівського району Харківської області, треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г., садівниче товариство «Електрон» про визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання факту набуття та реєстрації права власності незаконними, визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсними правочинів, визнання відповідачів такими, що втратили право користування земельною ділянкою та передачі у постійне користування земельної ділянки, крім іншого, вирішено зобов'язати ОСОБА_2 передати йому земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон».

Зазначив, що 25 липня 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 619/3371/16-ц про зобов'язання ОСОБА_2 передати йому земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон».

Вказав, що 15 листопада 2017 року засобами поштового зв'язку він направив на адресу виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом та квитанції про сплату авансового внесу, які виконавча служба отримала 16 листопада 2017 року.

Зазначив, що 27 листопада 2017 року він отримав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, а також виконавчий лист на підставі того, що у виконавчому листі не зазначено дату народження боржника, що унеможливлює виконання рішення суду.

Вважав, що державний виконавець повинна була відкрити виконавче провадження і вже потім, у разі необхідності, витребувати інформацію про дату народження боржника, а не виносити оскаржуване повідомлення.

Вказав, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу винесено державним виконавцем 16 листопада 2017 року, а відправлено лише 20 листопада 2017 року, отже державним виконавцем були порушені порядок та строки надіслання виконавчих документів стороні виконавчого провадження.

Зазначив, що він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги» для отримання кваліфікованої правової допомоги зі складання даної скарги і подальшого ведення цієї справи аж до її остаточного вирішення та за надання цієї допомоги сплатив 5120,00 грн.

Просив визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. від 16 листопада 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття його до виконання за виконавчим листом № 619/3371/16-ц, виданим Дергачівським районним судом Харківської області 25 липня 2017 року про зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон»; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. щодо пропущення строку на надіслання стягувачу ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 16 листопада 2017 року; зобов'язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонову А.Г. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 619/3371/16-ц, виданим Дергачівським районним судом Харківської області 25 липня 2017 року про зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон»; стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу в розмірі 5120,00 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати і постановити нову, якою вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги скарги. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу; що державний виконавець не був позбавлений можливості встановити дату народження боржника із його ідентифікаційного номеру; що державним виконавцем порушено строки надіслання документів виконавчого провадження сторонам у виконавчому провадженні.

13 квітня 2018 року до суду апеляційної інстанції від головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зміст виконавчого листа не відповідає вимогам до виконавчого документа, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому ОСОБА_1 не довів, що його права порушено під час повернення виконавчого документа.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Відділу Держгеокадастру Дергачівського району Харківської області, треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г., садівниче товариство «Електрон» про визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання факту набуття та реєстрації права власності незаконними, визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсними правочинів, визнання відповідачів такими, що втратили право користування земельною ділянкою та передачі у постійне користування земельної ділянки, позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково; скасовано розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області за № 92 від 27 січня 2010 року в частині передачі безоплатно ОСОБА_4 у власність земельної ділянки № АДРЕСА_1 за межами населеного пункту; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 30 березня 2010 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1017 га на АДРЕСА_1, яка призначена для ведення садівництва, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02; визнано недійсним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 № 17533146 від 21 листопада 2016 року на земельну ділянку площею 0,1017 га на АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон» та зобов'язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 дану земельну ділянку у користування; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 617,47 грн.; стягнуто з Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 617,47 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 617,47 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду 25 липня 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 2/619/137/17 про зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон».

15 листопада 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку направив на адресу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого провадження та квитанцією про авансування витрат державного виконавця, які отримано державною службою 16 листопада 2017 року.

Повідомленням Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16 листопада 2017 року виконавчий документ повернуто ОСОБА_1 без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому листі відсутні дані про дату народження боржника ОСОБА_2. 20 листопада 2016 року повідомлення направлено сторонам виконавчого провадження.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вимоги до виконавчого документу, зокрема у виконавчому документі зазначається назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) ; резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника, чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Як вбачається з змісту виконавчого листа в ньому не зазначено дату народження боржника ОСОБА_2. Проте, зазначено його ідентифікаційний код, місце проживання.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини 4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» до створення умов для безпосереднього доступу державних виконавців, приватних виконавців до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, органи виконавчої влади, що забезпечують ведення таких баз даних та реєстрів, подають відповідну інформацію на письмові запити державних виконавців, приватних виконавців, що надходять у зв'язку з виконавчим провадженням, у триденний строк з дня надходження запиту.

Враховуючи наявність реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2, його місце проживання, а також те, що для державних виконавців, приватних виконавців створені умови безпосереднього доступу до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонова А.Г. при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження мала можливість з'ясувати дату народження боржника самостійно, не повертаючи ОСОБА_1 виконавчий документ.

Відповідно до правових позицій, викладених у Постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 року в справі № 6-62цс14 та від 21 травня 2014 року в справі № 6-45цс14, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного, державний виконавець, повертаючи виконавчий документ без прийняття, не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення.

У зв'язку з чим судове рішення першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірним та скасування повідомлення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової Алевтини Геннадіївни від 16 листопада 2017 року щодо повернення виконавчого документа № 619/3371/16-ц, виданого Дергачівським районним судом Харківської області 25 липня 2017 року про зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон» та в частині зобов'язання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонову Алевтину Геннадіївну розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 619/3371/16-ц, виданим Дергачівським районним судом Харківської області 25 липня 2017 року.

Інші вимоги скарги, а саме визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. щодо пропущення строку на надіслання стягувачу ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання від 16 листопада 2017 року та стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу в розмірі 5120,00 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно пункту 3.12 розділу 3 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 25 грудня 2008 року за № 2274/5, виконавчі документи для відправлення передаються державним виконавцем діловоду під підпис в Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області про повернення виконавчого документу стягувача без прийняття до виконання винесено 16 листопада 2017 року та 16 листопада 2017 року за № 10349 направлено на адреси сторін виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець не порушив вимоги частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме надіслав оскаржуване повідомлення в день його виготовлення, тобто 16 листопада 2017 року. При цьому слід зазначити, що як вбачається з пункту 3.12 розділу 3 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби державний виконавець особисто не займається відправленням виконавчих документів, тому не несе відповідальності за те, що документи, які він своєчасно направив до канцелярії виконавчої служби, відправлено з порушенням строку, тобто 20 листопада 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктами 47, 48 зазначеної постанови передбачено, що право на правничу допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи наведені норми права, слід зазначити, що витрати, пов'язані з наданням правничої допомоги, відшкодовуються позивачу в разі надання професійної правничої допомоги. Професійна правнича допомога передбачає надання такої допомоги відповідно до статті 131 - 2 Конституції України та статті 60 ЦПК України виключно адвокатом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 не є адвокатом, діяв в суді першої інстанції за договором про надання правової допомоги (юридичних послуг), тому витрати, пов'язані з наданням юридичних послуг, скаржнику не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року - скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової Алевтини Геннадіївни від 16 листопада 2017 року про повернення виконавчого документа № 619/3371/16-ц, виданого Дергачівським районним судом Харківської області 25 липня 2017 року про зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 земельну ділянку НОМЕР_1) для ведення садівництва площею 0,1017 га, розташовану на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в садівничому товаристві «Електрон».

Зобов'язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонову Алевтину Геннадіївну розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 619/3371/16-ц, виданим Дергачівським районним судом Харківської області 25 липня 2017 року.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна

Повний текст постанови складено 20 квітня 2018 року.