Справа № 368/1095/18
Провадження № 2/368/488/18
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"05" листопада 2018 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Трохименко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду та просила усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1), РНОКПП:НОМЕР_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та зняття його з реєстрації.

Мотивувала позов тим, що згідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 02.09.2015 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки Стайківської сільської ради №698 від 26.07.2018 року у зазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_2, про те з 2010 року він не проживає за місцем реєстрації.

У вказаному будинку відповідач був зареєстрований як попередній власник будинку. Проте, під час купівлі-продажу відповідач не повідомив позивача про свою реєстрацію у будинку. Коли позивач дізналась про це, вона звернулась до довіреної особи відповідача з вимогою зняти його з реєстрації. Однак, на даний час відповідач так і не знявся з реєстрації.

Будучи зареєстрованим, але не проживаючи у будинку позивача, відповідач не приходить до будинку та не використовує його для тимчасового або постійного проживання.

Після продажу відповідачем будинку його місце проживання позивачу не відомо. Позивач не може самостійно без відповідача подати заяву до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області про зняття з реєстрації.

Реєстрація відповідача житловому будинку створює Позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 02.09.2015 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки Стайківської сільської ради №698 від 26.07.2018 року у зазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_2, про те з 2010 року він не проживає за місцем реєстрації.

У вказаному будинку відповідач був зареєстрований як попередній власник будинку. Проте, під час купівлі-продажу відповідач не повідомив позивача про свою реєстрацію у будинку. Коли позивач дізналась про це, вона звернулась до довіреної особи відповідача з вимогою зняти його з реєстрації. Однак, на даний час відповідач так і не знявся з реєстрації.

Будучи зареєстрованим, але не проживаючи у будинку позивача, відповідач не приходить до будинку та не використовує його для тимчасового або постійного проживання.

Після продажу відповідачем будинку його місце проживання позивачу не відомо. Позивач не може самостійно без відповідача подати заяву до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області про зняття з реєстрації.

Реєстрація відповідача житловому будинку створює позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує витрати на комунальні послуги.

ОСОБА_2 з 2010 року не проживає у вищезазначеному будинку, що підтверджується актом депутата Стайківської сільської ради від 26.07.2018 року.

Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у володінні та розпорядженні його власністю.

А тому слід усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1), РНОКПП:НОМЕР_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та зняття його з реєстрації.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.280 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1), РНОКПП:НОМЕР_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та зняття його з реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП:НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1), РНОКПП:НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга позивачем подається до суду апеляційної інстанції через Кагарлицький районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення виготовлено 09.11.2018 року.

ССуддя:В.І. Кириченко