АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3905/17 22-ц/774/549/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/876/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар Кислиця І.В.,

сторони справи: заявник - ОСОБА_1,

відповідач - Державний вищий навчальний заклад Криворізький державний педагогічний університет,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 серпня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви, яка постановлена суддею Літвіненко Н.А. у м. Кривому Розі, повний текст ухвали складений 17 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» ( надалі ДВНЗ«Криворізький державний педагогічний університет») про захист конституційного права на безоплатну вищу освіту, про припинення дискримінації, визнання незаконним та скасування наказу. Одночасно ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі ст.121 ЦПК України визнано неподаною та повернуто.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та зобовязати суд прийняти позов до розгляду.

В мотивування апеляційної скарги зазначає що судом не взято до уваги надані ним довідки про щомісячний його дохід, який не забезпечує йому прожитковий мінімум.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_1 позовну заяву суд першої інстанції керувався положеннями ст.121 ЦПК України ( в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії) дійшов висновку, що позивачем не виконано ухвалу судді від 04 жовтня 2017 року про залишення позову без руху для сплати судового збору.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 ст.121 ЦПК України, в редакції що була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, передбачено що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1. залишено без руху, для сплати судового збору.

Як видно з матеріалів справи, на виконання ухвали суду заявником 12 жовтня 2017 року подано довідки про майновий стан із клопотанням про звільнення від сплати судового збору через незадовільне матеріальне становище.( а.с.23,24,25).

Згідно довідки департаменту соціального захисту населення за №4008 від 06 вересня 2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бобринському УСЗН та отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, щомісячно у розмірі 265,23 грн. ( а.с.24).

Крім того, згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України від 14.09.2017 року з лютого 2017 року дані про дохід ОСОБА_1 відсутні. Останній дохід у січні 2017 року становить 911 грн. ( а.с. 24).

В ухвалі судді від 17 жовтня 2017 року визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву суддя зазначив, що підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, а позивач не відноситься до категорії осіб, визначених у ст.5 ЗУ «Про судовий збір».( а.с.26).

Колегія суддів вважає, такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, прийнятим без повного урахування матеріалів та обставин справи, а також із порушенням вимог законодавства.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI зі змінами, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року із змінами і доповненнями, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору та його звільнення є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору заявником надано достатні докази, що його майновий стан, який менше щомісячного прожиткового мінімуму та перебування на обліку «малозабезпечені сімї», що перешкоджає йому сплатити судовий збір у розмірі визначеному судом з обєктивних не залежних від нього підстав.

Судом першої інстанції не враховано наведені обставини не забезпечено при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи, з одного боку, та інтересами особи щодо можливості звернення до суду, з іншого, на чому наголошує Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини, та порушено право заявника на судовий захист через недостатність фінансової можливості.

Колегія суддів приходить до висновку, що підстави повернення позову ОСОБА_1 через відсутність коштів є неприпустимими, такими, що порушують принцип доступу до правосуддя.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повернув позовну заяву ОСОБА_1 передчасно без достатніх на те правових підстав, у звязку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню на підставі положення п.4ч.1 ст.376 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, згідно вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 259 , 367, 368, 375,п.4 ч.1 ст.376 , 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2017 року скасувати.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» про захист конституційного права на безоплатну вищу освіту, про припинення дискримінації, визнання незаконним та скасування наказу, направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: