Єдиний унікальний номер 234/2369/18 Номер провадження 22-ц/4804/302/18
Категорія: 54 Номер провадження 22-ц/4804/302/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді- доповідача: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Папоян В.В.,

за участю секретаря: Ротар Я.Б.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Бах-муті апеляційні скарги державного підприємства «Артемсіль» та Міністерства аграрної політики та продовольства України на рішення Краматорського міського суду від 03 сер-пня 2018 року (під головуванням судді Данелюк О.М.) у справі №234/2369/18 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства аграрної політики та продовольства України та державного підприємства «Артемсіль» про визнання протиправними та скасу-вання наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час затрим-ки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в об-грунтування посилався на те, що з 07.04.2014 року він перебував у трудових правовідно-синах з ДП "Артемсіль", де працював на посаді фінансового директора з окладом в 10195,00 грн..

ДП "Артемсіль" віднесено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про за-твердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" від 23 грудня 2004 р. N 1734 та підпорядковане Міністерству аграрної політики та продовольства України.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №56-п від 11.04.2014 року за його згодою на нього покладено виконання обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль". З цього часу він приступив до виконання обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль".

З 1 травня 2014 року на час виконання обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль" оплата праці йому здійснювалася виходячи з:

-посадового окладу в розмірі 15557,00грн.;

-надбавки за інтенсивність праці і особливий характер роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу за фактично відпрацьований час;

-встановленого розміру премії за кожний процент приросту обсягу виробництва, робіт, послуг в порівняльних цінах, порівняно з відповідним періодом - в розмірі 2 відсотків місячного посадового окладу, за одержання прибутку в розмірі 2 відсотків від суми одержаного прибутку.

Згідно особового рахунку та розрахункового листка за травень 2014 року підтверджено зміну істотних умов праці в частині розміру оплати праці, а саме збільшення посадового окладу з 10195,00грн. до 15557,00 грн., та призначення надбавки за інтенсивність праці і особливий характер роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу за фактично відпрацьований час.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 73-п від 30.05.2014 року його увільнено від виконання обов'язків генерального директора цього підприємства , виконання обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль" покладено на ОСОБА_3, директора із загальних питань та зв'язку з громадськістю.

02.06.2014 року наказом №191к від 02.06.2014 року по підприємству ДП "Артемсіль" його переведено з посади в.о.генерального директора на постійне місце ро-боти директором фінансовим з оплатою праці за виконану роботу.

Наказ ДП "Артемсіль" №191к від 02.06.2014 року в частині переведення його на постійне місце роботи директором фінансовим, тобто увільнення від виконання обов'язків генерального директора, суперечить пункту 4 наказу №190к від 02.06.2014 року, та свідчить про порушення частин 1 і 3 статті 32 КЗпП України, а саме не повідомлення його про зміну істотних умов праці в частині системи та розміру оплати праці, не пізніше ніж за два місяці, при переведенні на іншу роботу.

Наказом № 413 від 02.11.2015 року його звільнено з підприємства за згодою сторін. При звільненні підприємством не було проведено розрахунку виходячи із заробітної плати на посаді в.о. генерального директора.

Просив поновити йому строк для звернення до суду із позовом про скасування на-казу Міністерства аграрної політики та продовольства України №73-п від 30.05.2014 року та наказу по підприємству ДП "Артемсіль" "Про вступ на посаду генерального директора ДП "Артемсіль" №190 к від 02.06.2014 року в частині незаконного його переводу на іншу посаду;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продо-вольства України №73-п від 30.05.2014 року та наказ по підприємству ДП "Артемсіль" "Про вступ на посаду генерального директора ДП "Артемсіль" №190 к від 02.06.2014 року в частині незаконного його переводу на іншу посаду; зобов'язати відповідачів поновити його на роботі на посаді генерального директора ДП «Артемсіль» м. Соледар; внести зміни про відомості про керівника (голови виконавчого органу) підприємства, що містяться у до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

- стягнути з ДП «Артемсіль» на його користь середній заробіток за весь термін за-тримки розрахунку починаючи з 02.11.2015 року по день ухвалення рішення.

28.03.2018 року ОСОБА_2 подано до суду пояснення на відзив та заяву щодо уточнення позовних вимог, за якою позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України №73-п від 30.05.2014 року та наказ №190 к від 02.06.2014 року по підприємству ДП "Артемсіль" "Про вступ на посаду генерального директора ДП "Артемсіль" в частині незаконного пе-реводу ОСОБА_2 на іншу посаду.

Зобов'язати відповідачів поновити його на роботі на посаді керівника (голови вико-навчого органу) Державного підприємства «Артемсіль» м. Соледар;

- внести зміни про відомості про керівника (голови виконавчого органу) підприємства, що містяться у до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

- Стягнути з ДП "Артемсіль" на його користь середній заробіток за весь термін за-тримки розрахунку (ст. 117 КЗпП України) починаючи з 02.11.2015 року і по день ухва-лення рішення по цій справі.

Рішенням Краматорського міського суду від 03 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністер-ства аграрної політики та продовольства України №73-п від 30.05.2014 року та наказ №190к від 02.06.2014 року по підприємству ДП "Артемсіль" "Про вступ на посаду гене-рального директора ДП "АРТЕМСІЛЬ" в частині незаконного переводу ОСОБА_2 на посаду фінансового директора.

Зобов'язано Міністерства аграрної політики та продовольства України та ДП «Арте-мсіль» поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді керівника (голови виконавчого орга-ну) ДП «Артемсіль»; внести зміни про відомості про керівника (голови виконавчого ор-гану) підприємства, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізич-них осіб-підприємців та громадських формувань.

З ДП «Артемсіль» стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 833431 грн., враховуючи обов'язкові податки і збори.

В апеляційній скарзі в.о. директора ДП «Артемсіль» просить рішення суду скасува-ти та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на те ,що судом першої інстанції не було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення є незаконним,так як судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Судом не перевірено та не прийнято до уваги, що відповідачем одночасно подава-лися до суду аналогічні позови та були залишені без розгляду із -за неявки позивача в су-дове засідання та за заявою самого позивача. Таким чином позивач у період з травня 2017 року по 23 лютого 2018 року подав до Краматорського міського суду декілька десятків аналогічних позовів, маніпулюючи автоматизованим розподілом справ між суддями цього суду,що є неприпустимим.

Судом безпідставно було поновлено строк для звернення до суду без зазначення по-важності причин його пропуску на підставі процесуального законодавства,в той час як це питання регламентується трудовим законодавством.

ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді керівника(голови виконавчого органу) ДП «Артемсіль», тоді як він ніколи не обіймав таку посаду і такої посади не передбачено штатним розписом підприємства. Переведення позивача виконувати обов'язки мало тимчасовий характер і було проведено за його згодою та передбачало повернення особи на свою постійну посаду.

Питання виконання обов'язків відсутнього керівника підприємства,що є у державній власності,віднесено до повноважень вищого органу управління.

Таким чином при увільненні позивача від виконання обов'язків генерального дирек-тора не було допущено норм трудового законодавства.

Судом не враховано, що призначення на посаду керівника має вирішуватися шляхом конкурсного відбору.

В апеляційній скарзі представник Міністерства аграрної політики та продовольства України просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухва-лити в цій частині нове про відмову в задоволені позову та постановити окрему ухвалу відповідно до ч.10 ст.262 ЦПК України. Вважає, що рішення суду є незаконним, оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, не доведено обставини спра-ви, які суд визнав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального пра-ва.

В обґрунтування скарги відповідач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі ДП «Артемсіль» та зазначив, що на ОСОБА_2 було покладено виконання обов'язків генерального директора, що є тимчасовим замісництвом і передбачає повер-нення особи на свою постійну посаду. При покладенні обов'язків генерального директора ДП «Артемсіль» на ОСОБА_2 та подальшому його увільненню від виконання вказа-них обов'язків, Мінагрополітики діяло виключно у межах компетенції, у спосіб і порядок, визначений діючим законодавством.

Листом Мінсоцполітики №590/13/84-11 роз'яснено, що преміювання тимчасових заступників провадиться на умовах і в розмірах, установлених по посаді працівника, якого заміщують. При цьому премія нараховується на посадовий оклад працівника, який заміщує, та на різницю в окладах. Доплати та надбавки, які були встановлені працівникові, який тимчасово виконує обов'язки за більш відповідальною посадою, виплачуються в тому розмірі, в якому виплачувались до призначення на тимчасове замісництво.

В відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_2 зазначив, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №56-п від 11.04.2014 року за його згодою на нього покладено виконання обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль".

З 1 травня 2014 року на час виконання обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль" оплата праці йому здійснювалася виходячи з:

-посадового окладу в розмірі 15557,00грн.;

-надбавки за інтенсивність праці і особливий характер роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу за фактично відпрацьований час;

-встановленого розміру премії за кожний процент приросту обсягу виробництва, робіт, послуг в порівняльних цінах, порівняно з відповідним періодом - в розмірі 2 відсотків місячного посадового окладу, за одержання прибутку в розмірі 2 відсотків від суми одержаного прибутку.

Перевіркою ДП «Артемсіль», проведеною ГУ Держпраці у Донецькій області (Акт перевірки №05-02-3355/001) встановлено, що при переведенні його на посаду фінансового директора з посади в.о. генерального директора суттєво зменшився посадо-вий оклад та умови матеріального забезпечення, які відносяться до істотних умов праці, а саме:

-посадовий оклад зменшено з 15557,00грн. до 10195,00грн. на суму 5362,00грн.;

-знято надбавку за інтенсивність праці і особливий характер роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу за фактично відпрацьований час;

-знято премію за кожний процент приросту обсягу виробництва, робіт, послуг в порівняльних цінах, порівняно з відповідним періодом - в розмірі 2 відсотків місячного посадового окладу, за одержання прибутку в розмірі 2 відсотків від суми одержаного при-бутку.

Зміна системи чи розміру оплати праці є зміною істотних умов праці, а тому суд правильно дійшов висновку про порушення його трудових прав під час увільнення з посади в.о. генерального директора.

Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін,а апеляційні скарги без за-доволення.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26.09.2018 року апеляційну скар-гу залишено без руху для усунення недоліків.

У зв'язку із ліквідацією апеляційного суду Донецької області на підставі Указу Президента України від 29.12.2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та Указу Президента України від 28.09.2018 року №297/2018 «Про переведення суддів», та утворенням Донецького апеля-ційного суду, юрисдикція якого поширюється на територію,на яку поширювалася юрис-дикція ліквідованого суду, цивільні справи ліквідованого суду передано до Донецького апеляційного суду.

09.10.2018 року зазначена цивільна справа надійшла до Донецького апеляційного суду та передана судді-доповідачу згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції з Північним апеляційним господарським судом , з'явилися представник ДП «Артемсіль» за дорученням-адвокат ОСОБА_6 та представник Міністерства аграрної політики та продовольства України за дорученням-ОСОБА_4.. ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендова-ним повідомленням про вручення повісток та телефонограмою ,отриманою ним особис-то(а.с.173,155).

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним при-чини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає роз-гляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_2 повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з причин перебування його у відрядженні без зазначення строку,а його представни-ка у відпустці з 12.12.по 22.12.2018 року. Однак до клопотання не надано відповідних до-кументів.

За клопотанням ОСОБА_2 судове засідання, призначене на 28.11.2018 року, бу-ло відкладено на 12.12.2018 року. ОСОБА_2 в клопотанні посилався на те, що він перебуває у відрядженні, а його представник у цей день задіяний у судових справах в Слов'янському міськрайсуді та Павлоградському міському суді. До клопотання відповідні документи також надані не були.

Суд розцінює зазначені клопотання як навмисне затягування розгляду справи. Явка до апеляційної інстанції не є обов'язковою, а відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому відсутні підстави для повторного відкладення розгляду справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1ст. 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляцій-ний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про поновлення на роботі, суд першої інстанції ви-ходив із того, що при переведенні ОСОБА_2 із виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Артемсіль» на постійне місце роботи фінансовим директором відбулися істотні зміни умов праці в бік погіршення і зокрема зменшився розмір заробітної плати, про що відповідач повинен був повідомити позивача. Однак всупереч положенням ст. 32 КЗпП України про істотну зміну умов праці у зв'язку із переведенням позивач не попере-див працівника за два місяці.

Разом з тим, такий висновок не відповідає встановленим обставинам та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом №87 від 07.04.2014 року ОСОБА_2 прийнято на роботу та призначено на посаду фінансового директора ДП "Артем-сіль".

Наказом №56-п від 11.04.2014 року Міністерством аграрної політики та продовольства України виконання обов'язків генерального директора ДП "Артем-сіль" покладено на фінансового директора цього підприємства ОСОБА_2 за його зая-вою.

Наказом №73-к від 30.05.2014 року Міністерством аграрної політики та продовольства України ОСОБА_2 увільнено від виконання обов'яз-ків генерального директора ДП "Артемсіль".

Наказом №191к від 02.06.2014 року в. о. генерального директора ДП «Артем-сіль» ОСОБА_2 переведено на постійне місце роботи директором фінансовим з 02.06.2014 року з оплатою за виконувану роботу (а.с.127 т.1).

Наказом ДП «Артемсіль» №413 ОСОБА_2 звільнено за згодою сторін , п.1 ст.36 КЗпП України з 01.11.2015 року на підставі заяви ОСОБА_2 .

Частиною другою статті 2 КЗпП України встановлено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Статтею 32 КЗпП України врегульовано порядок переведення працівника на іншу роботу та зміну істотних умов праці.

Так, частиною першою статті 32 КЗпП України передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві допускається тільки за згодою працівника. При цьо-му частиною другою цієї статті визначено, що не вважається переведенням на іншу робо-ту і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві на інше ро-боче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Заборона на переміщення застосовується лише в разі, якщо робота, на яку переміщується працівник, йому протипоказана за станом здоров'я.

Частиною третьою статті 32 КЗП України передбачено, що у зв'язку зі змінами в ор-ганізації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. До змін істотних умов праці належить зміна систем і розмірів оплати праці, пільг, компенсацій, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, розрядів, найменування посад тощо. Про зміну істотних умов праці працівник має бути попереджений письмово не пізніше ніж за два місяці.

Отже, зі змісту зазначеної норми права вбачається, що зміна істотних умов праці мо-же бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-59 цс12 від 04 липня 2012 року.

Зміною істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, квалі-фікацією чи посадою, викликаною змінами в організації виробництва і праці, визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і впровадження передових методів тощо (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Звертаючись із позовом, позивач в обгрунтування позовних вимог посилався на те, що звільнений незаконно, так як відбулася зміна істотних умов праці при його переведен-ні з посади виконуючого обов'язки генерального директора на посаду фінансового директора цього ж підприємства в результаті зменшення розміру заробітної плати.

Статтею 32 КЗпП України регулюється зміна істотних умов праці при переведенні на іншу роботу.

Між тим, судом встановлено і не оспорюється сторонами той факт, що 07.04.2014 року наказом №87 позивача було прийнято на роботу в ДП "Артемсіль" на посаду фі-нансового директора.

Наказом №56-п від 11.04.2014 року Міністерством аграрної політики та продовольства України виконання обов'язків генерального директора ДП "Артем-сіль" покладено на фінансового директора цього підприємства ОСОБА_2 за його зая-вою.

На час виконання обов'язків генерального директора ОСОБА_2 його не зві-льняли з посади фінансового директора, яка була обумовлена трудовим договором та його посада ніким не була зайнята.

Наказом №73-к від 30.05.2014 року Міністерством аграрної політики та продовольства України ОСОБА_2 увільнено від виконан-ня обов'язків генерального директора ДП "Артемсіль" та наказом №191к від 02.06.2014 року переведено на постійне місце роботи за трудовим договором- директором фінансо-вим з 02.06.2014 року з оплатою за виконану роботу.

Таким чином в даному випадку переведення позивача на іншу роботу зі зміною істо-тних умов праці не мало місця і положення статті 32 КЗпП України на цей випадок не розповсюджуються. У зв'язку із чим не потребувалося попередження працівника за 2 мі-сяці.

Доказів того, що за посадою ОСОБА_2, обумовленою трудовим договором, були істотні зміни умов праці не надано.

За встановлених обставин, передбачених законом підстав для поновлення позивача на посаді виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Артемсіль» немає з огля-ду на таке.

Правове регулювання відносин, пов'язаних із призначенням працівника виконуючим обов'язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз'яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України.

За змістом норм, що містяться у зазначених актах, в їх системному зв'язку призна-чення працівника виконуючим обов'язки на вакантну посаду не допускається. Це можливо лише за посадою, на яку призначення здійснюється вищим органом управління. В цьому випадку керівник підприємства, організації, установи зобов'язаний не пізніше місячного строку з дня прийняття робітника на роботу надати до вищого органу управління документи для його призначення на посаду. Цей орган в місячний строк з дня отримання документів повинен розглянути питання і повідомити керівнику про його результати.

Аналогічні за змістом роз'яснення містяться у листі Міністерства соціальної політи-ки України від 21 липня 2011 року № 591/13/84-11.

Порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності»(із змінами від 09.10.2013 р. № 818).

Отже, призначення працівника виконуючим обов'язків можливе до затвердження його на цій посаді вищим органом управління на строк не більше двох місяців.

Оскільки позивач, будучи призначеним на вакантну посаду директора ДП «Артем-сіль» виконуючим обов'язки генерального директора ДП «Артемсіль», вподальшому у встановленому законом порядку та строки не був призначений директором указаного підприємства, сам по собі факт його увільнення з посади виконуючого обов'язки дирек-тора не може бути підставою для поновлення його на цій посаді, оскільки питання вико-нання обов'язків відсутнього керівника підприємства, що є у державній власності, віднесено до повноважень вищого органу управління таким підприємством і здійснюється у передбаченому законом порядку на період до призначення керівника на постійній основі.

Висновок суду першої інстанції про те, що відбулося зменшення розміру заробітної плати, і це є зміною істотних умов праці і потребувало попереднього попередження за 2 місяці,що є підставою для поновлення позивача на роботі суперечить нормам трудового законодавства.

Суд в рішенні послався на те, що в акті перевірки ДП «Артемсіль» ГУ Держпраці у Донецькій області встановлено, що при переведенні 02.06.2014 року на посаду директора фінансового з посади виконуючого обов'язків генерального директора суттєво зменшився посадовий оклад та умови матеріального забезпечення, які відносяться до істотних умов праці. Між тим, такий акт не є достатнім та належним доказом зміни істотних умов праці, які б потребували попереднього попередження за 2 місяці в розумінні статті 32 КЗпП України.

Оплата праці ОСОБА_2 під час виконання обов'язків генерального директора проводилася за фактично виконувану ним роботу. При припиненні виконувати обов'язки генерального директора оплата проводилася відповідно до його займаної посади за трудо-вим договором, переведення на іншу роботу в даному випадку не мало місця.

Зменшення розміру чи складових посадового окладу по займаній за трудовим дого-вором посаді в даному випадку не регулюється статтею 32 КЗпП України.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази мають бути належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів порушення своїх трудових прав, не доведена наявність змін в ор-ганізації виробництва і праці, які б давали підстави для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на роботі. Натомість відповідачі обґрунтували обставини щодо відсутності переміщення позивача та істотних змін умов праці.

За встановлених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ух-валенням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з такими вимогами.

При задоволенні позовних вимог судом першої інстанції повинно було вирішуватися питання щодо поновлення строку для звернення до суду, чого суд першої інстанції не ви-рішив.

Дотримання строку звернення до суду повинно обговорюватися при задоволенні по-зовних вимог , пропущення такого строку може бути окремою підставою для відмови в позові. Якщо позовні вимоги є необгрунтованими, то відмова в задоволенні позовних ви-мог повинна бути по суті.

Оскільки судом апеляційної інстанції ухвалюється рішення про відмову в задоволен-ні позовних вимог по суті за їх необґрунтованістю, то в даному випадку строк не обгово-рюється, так як він не має правового значення в даному випадку.

Також є обґрунтованим посилання відповідачів на те , що поновлюючи ОСОБА_2 на посаді керівника (голови виконавчого органу) ДП «Артемсіль» та зобов'язуючи внести зміни про відомості про керівника (голови виконавчого органу) підприємства, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд першої інстанції не звернув уваги, що таку посаду на цьому підприємстві ОСОБА_2 ніколи не займав і вона відсутня в штатному розписі підпри-ємства.

Так як позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь термін за-тримки розрахунку починаючи з 02.11.2015 року є похідними від основних вимог про по-новлення на посаді, а в задоволенні цих вимог відмовлено, то і відсутні підстави для задо-волення зазначених позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рі-шенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального пра-ва і неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рі-шення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги державного підприємства «Артемсіль» та Міністерства аграрної політики та продовольства України задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду від 03 серпня 2018 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Міністерс-тва аграрної політики та продовольства України та державного підприємства «Артемсіль» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рі-шення.

Повний текст постанови складено 13.12.2018 року.

Судді: Г.В. Новікова

А.В. Гапонов

В.В.Папоян