РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/6632/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, пояснюючи, що на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 13.08.2018 року йому належить житловий будинок за № 26 по вул.Сєдова у м.Волновасі Донецької області. За згодою колишнього власника будинку, його брата ОСОБА_3, що помер 27.03.2018 року, в будинку з 10.09.2011 року була зареєстрована відповідач, яка не мешкає за адресою реєстрації з липня 2012 року, у звязку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника майна. Позивач вважає, що не проживаючи в будинку за місцем реєстрації понад 1 рік, відповідач втратила право користування житловим приміщенням у будинку, тому просив в судовому порядку визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком № 26 по вул.Сєдова у м.Волновасі Донецької області.

У судове засідання позивач не зявився, у позові вказав про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, тому суд, у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 13.08.2018 року, що набрало законної сили 12.09.2018 року, позивач є власником будинку за № 26 по вул..Сєдова у Волновасі Донецької області.( а.с.3-4)

Право власності позивача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.09.2018 року,- що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2018 року. ( а.с. 5)

З домової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку № 26 по вул.Сєдова у м.Волновасі Донецької області вбачається, що відповідач зареєстрована за вказаною адресою з 10.09.2011 року. (а.с.6-7)

Відповідно акту обстеження матеріально- побутових умов сімї позивача, складеного 25.09.2018 року депутатом Волноваської міської ради ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в будинку, але не мешкає за вказаною адресою з липня 2012 року (а.с.8) .

Згідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку № 26 по вул.Сєдова у м.Волновасі Донецької області без поважних причин, втратила право проживання за вказаною адресою, тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 26 по вул. Сєдова у м.Волновасі Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук