РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/382/18

Провадження № 22-ц/4815/115/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:Хилевича С. В., Боймиструка С. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2018 року у складі судді Красовського О. О., ухвалене в м. Рівне об 11 год. 07 хв., повний текст рішення складено 18 червня 2018 року.

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначила, що з відповідачем мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання яких були стягнуті в розмірі по 500 грн. щомісячно рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року. У зв'язку з тим, що на даний час стягнутий розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дітей, а також враховуючи, що відповідач є приватним підприємцем, має дохід, просила задовольнити позов про зміну розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частину від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також позивачка просила постановити рішення, яким припинити стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він проживає з батьком.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2018 року вказаний позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що був стягнутий на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року у справі № 570/1825/15-ц. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/22 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили, і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що були стягнуті на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року, справа № 570/1825/15-ц.

Ухвалюючи рішення в частині зміни розміру аліментів на дочку ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/22 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд взяв до уваги положення ст. 182 СК України про необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а cтягнення аліментів у тому розмірі, про який просить позивачка, призведе до порушення принципів справедливості та розумності, адже обов'язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Ухвалюючи рішення в частині припинення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив мотивів та правових підстав, з яких прийшов до такого висновку.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням фактичних обставин справи в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що були стягнуті на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року, справа № 570/1825/15-ц, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі вказує на неправильний висновок суду про те, що в цій частині рішення незаконне, просила скасувати рішення і закрити провадження у справі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Рішення суду першої інстанції в частині зміни розміру аліментів на утримання дочки сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, сторонами не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судомне переглядається.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання обох дітей у розмірі по 500 грн., щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. На час ухвалення рішення діти проживали з позивачкою та перебували на її утриманні.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги про припинення стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, місцевий суд не обґрунтував своєї позиції жодною правовою нормою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості

між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі

звернутися до суду з відповідним позовом.

Сторонами по справі визнаний той факт, що син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає з відповідачем .

При цьому відповідачем не подано жодних заяв про стягнення аліментів з позивачки на утримання сина, а також заяв про припинення стягнення аліментів з нього.

Апеляційний суд враховує, що у чинному законодавстві України, яке регулює порядок і підстави стягнення аліментів на утримання дітей, відсутні правові норми, якими передбачено право стягувача аліментів звертатися з позовом про припинення їх стягнення з платника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, позивачкою ОСОБА_3 при зверненні до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не наведено жодних обґрунтувань, чим та у який спосіб порушуються її права чи законні інтереси, і які саме.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було прийняте помилкове рішення в частині припинення стягнення аліментів, оскільки такий висновок не ґрунтується на жодній правовій підставі, у зв'язку з чим рішення місцевого суду у цій частині підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2018 року скасувати в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що були стягнуті на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року, справа № 570/1825/15-ц.

В решті рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Хилевич С. В.

підпис Боймиструк С. В.

Знгідно:суддя Ковальчук Н. М.