Справа № 703/3911/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 листопада 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку наказного провадження з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

29 жовтня 2018 року після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області для встановлення місця проживання та перебування боржника.

08 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області з щодо місця проживання та перебування боржника, відповідно до якої, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12 жовтня 2017 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. За місцем реєстрації ОСОБА_2 не проживає, місце його проживання не відоме.

Суддя, вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу та отриману інформацію щодо місця проживання (перебування) боржника, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, останньою зазначено місце реєстрації боржника ОСОБА_2, а саме : Хмельницька область, Віньковецький район, с. Карачіївці, вул. Л.Українки, 12.

Відповідно до довідки №384 від 05 листопада 2018 року, виданої Карачієвецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12 жовтня 2017 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. За місцем реєстрації ОСОБА_2 не проживає та місце його проживання не відоме.

При цьому, заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу та додані до неї документи жодної інформації про фактичне місце проживання боржника - ОСОБА_2, не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з заяви ОСОБА_1, доданих до неї документів та отриманої судом інформації від Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника - ОСОБА_2

Згідно ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 28, 162, 165, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя О.М. Борєйко