ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2987/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представник позивача: ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5, відповідач) про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачі проживають у АДРЕСА_1 на правах найму житлового приміщення. Місце проживання відповідача також зареєстроване у вищевказаній квартирі, але фактично вона за цією адресою не проживає з 10.06.2013. З цієї дати відповідач відбувала покарання за вироком суду. 22.05.2014 відповідач звільнилась з місць позбавлення волі, але до квартири не вселялась, участі у вихованні та утриманні своєї малолітньої дочки не приймала, залишила її без батьківського піклування. За рішенням суду відповідача було позбавлено батьківських прав. ОСОБА_2 є опікуном малолітньої дочки відповідача. Місце проживання відповідача позивачам невідоме, усі обов'язки по сплаті комунальних послуг та обслуговуванню квартири позивачі виконують самостійно, без участі відповідача.

ОСОБА_5 викликалась в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з'явилась без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала.

Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Спірним жилим приміщенням є двокімнатна АДРЕСА_1, яка на підставі ордеру № 7003 від 01.09.1993 була надана позивачу ОСОБА_2 на сім'ю з трьох осіб - вона, дочка ОСОБА_5, дочка ОСОБА_3

Квартира не приватизована і відноситься до державного житлового фонду.

У спірній квартирі перебувають на реєстраційному обліку позивачі ОСОБА_2 (відповідальний квартиронаймач) та ОСОБА_3., її малолітній син ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_5 та її малолітня дочка ОСОБА_8, 2009 р.н.

Розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 29.04.2013 малолітній дочці відповідача ОСОБА_8 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено її опікуном бабу ОСОБА_2

З 10.06.2013 по 22.05.2014 ОСОБА_5 знаходилась в місцях позбавлення волі, де відбувала покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2012.

З пояснень позивача та представника позивача вбачається, що ще влітку 2012 р. відповідач залишила спірну квартиру разом з дитиною. Потім дитину у неї відібрали соціальні служби і передали бабі. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач протягом двох тижнів проживала на дачі, а потім знову кудись пішла. З того часу вона вдома не з'являлась, але сусіди періодично її зустрічають на вулиці.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2014 ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав, та з неї на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дочки.

Рішення про сплату аліментів ОСОБА_5 не виконується, що підтверджується постановами державного виконавця про накладення арешту на її майно та встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Свідок ОСОБА_9 пояснила в суді, що є близькою подругою і кумою позивача ОСОБА_3 і часто буває у спірній квартирі, але ОСОБА_5 вона там не бачила щонайменше шість років, її дитину виховує і утримує баба. Натомість її чоловік розповідав, що кілька разів зустрічав ОСОБА_5 на вулиці.

Згідно з даними акту, підписаного, зокрема, сусідами позивачів ОСОБА_10 і ОСОБА_11, ОСОБА_5 не проживає у квартирі з 2013 р., її особистих речей там немає.

Відповідно до положень статті 71 Житлового кодексу України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності.

Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавилась чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагалась вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин її відсутності у житлі, суду не надано.

Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом.

Отже зважаючи на встановлені обставини суд вважає доведеним, що відповідач більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що порушує житлові та майнові права позивачів.

Порушені права позивачів підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житлом.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачів, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачами судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Повне судове рішення складене 24.09.2018.