Справа № 137/797/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин цивільну справу за позовом Кредитної спілки "СуперКредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

14.06.2017 року КС "СуперКредит" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначають, що 16.06.2014 року між кредитною спілкою та відповідачем було укладено кредитний договір №СК-41/0035/14/61/06 відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5000 гривень.

Відповідно до умов кредитного договору КС "СуперКредит" виконала свої зобов'язання з надання кредиту, проте ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань не виконала, тому станом на 06.06.2017 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 5803,94 гривень, яка складається з заборгованості по сплаті основної суми кредиту в сумі 1041,73 гривень, сума несплачених процентів за період з 16.02.2016 року по 06.06.2017 року в розмірі 1468 гривень, сума пені нарахована за період з 16.02.2016 року по 05.06.2016 року в розмірі 1044,21 гривень та штраф в розмірі 2250 гривень. Відповідач зобовязалася здійснювати повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами щомісячно, але вона добровільно не розрахувалася. На неодноразові звернення з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, яка виникла не принесли жодного результату. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з ОСОБА_2 на користь КС "СуперКредит" заборгованість по кредиту в розмірі 5803,94 гривень і витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 1600 гривень. Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що перебіг позовної давності у позивача розпочався з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права відповідно до ст.261 ЦК України, а саме з липня 2015 року як видно з таблиці нарахування процентів та штрафних санкцій. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом лише 19 грудня 2016 року тобто після перевищення строку позовної давності. Тому вимога позивача щодо стягнення пені та штрафу до задоволення не підлягає. Щодо стягнення штрафу в розмірі 2250 гривень нарахованих позивачем вважає, що цей пункт в договорі не відповідає законодавсту про захист прав споживачів, оскільки відповідно до ст.310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну тому в їх стягненні також просить відмовити. Причиною вчасного неповернення коштів став той факт, що позивач вчасно не повідомив про зміну банківських реквізитів. Також їм відомо на момент видачі кредиту 16 червня 2014 року КС "Супер Кредит" не мала Ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Ліцензія з надання коштів у позику в тому числі і на фінансового кредиту була видана позивачеві 23.03.2017 року. Тому за таких підстав вважає необхідним відмовити в задоволенні позову повністю.

Із розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору №СК-41/0035/14/61/06 від 16.06.2014 року (а.с.3) судом встановлено, що за неналежне виконання своїх зобов'язань перед позивачем ОСОБА_2 нараховано пеню за період з 16.02.2016 року по 05.06.2016 року в розмірі 1044,21 гривень, проценти за період з 16.02.2016 року по 06.06.2017 року в розмірі 1468 гривень, заборгованість по кредиту в сумі 1041,73 гривень, штраф в сумі 2250 гривень, а всього 5803,94 гривень. Із копії кредитного договору №СК-41/0035/14/61/06 від 16.06.2014 року (а.с.4) судом встановлено, що він укладений між КС "СуперКредит" та ОСОБА_2 на отримання кредитних коштів сумі 5000 гривень на умовах визначених в договорі. Із копії видаткового касового ордеру (а.с.5) встановлено, що ОСОБА_2 видано 5000 гривень, які вона 16.06.2014 року одержала, про що свідчить її підпис в отриманні.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.258 ч.2 п. 1) позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до наданого до позову розрахунку (а.с.3) судом встановлено, що нараховано пеню за період з 16.02.2016 року по 05.06.2016 року в розмірі 1044,21 гривень, яка до стягнення не підлягає на підставі ст. 258 ЦК України, оскільки зазначена пеня нарахована за період понад один рік до дня звернення до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 4759,73 гривень, яка складається з заборгованості по сплаті основної суми кредиту в розмірі 1041,73 гривень, суми несплачених процентів в розмірі 1468 гривень та штраф в сумі 2250 гривень, оскільки остання не виконала своїх зобовязання згідно укладеного договору №СК-41/0035/14/61/06 від 16.06.2014 року щодо повернення кредитних коштів.

Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача щодо підстави відмови у позові зміна рахунку на який необхідно було вносити кошти на погашення кредиту, оскільки суду не надано жодного доказу про зміну позивачем рахунків, та намагання відповідачем сплатити кошти за кредитним договором.

Крім того, суд вважає необхідним відмовити відповідачу в застосуванні ст.261 ЦК України стосовно застосування позовної давності, оскільки кредитний договір було укладено строком на 24 місяці тобто до 16.06.2016 року, а позов пред'явлено 14.06.2017 року тобто в межах трирічного строку для зверненя до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1600 гривень. Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,141,259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 22, 509, 552, 526,546, 549, 610, 611, 629,1048, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Супер Кредит" заборгованість по кредиту в сумі 4759,73 гривень, що складається з заборгованості по сплаті основної суми кредиту в розмірі 1041,73 гривень, суми несплачених процентів в розмірі 1468 гривень та штраф в сумі 2250 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Супер Кредит" відшкодування по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень

В решті позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.