Провадження №2/712/2606/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

13 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивача за довіреністю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником 5/8 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1. Іншими співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 На даний час в будинку, окрім позивача, зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому останні 18 років. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, його реєстрація у вказаному будинку порушує право позивача та інших співвласників на користування власним майном. Враховуючи викладене, просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування зазначеним вище житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Суду пояснив, що він є співвласником будинку за адресою по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживає в вказаному будинку, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, проте нараховуються на нього. Вони разом з позивачем та співвласницею ОСОБА_4, мають намір продати зазначений будинок, проте наявність в ньому зареєстрованого відповідача порушує їх права.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не скерував, з заявами до суду не звертався.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником 5/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 29.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., який зареєстровано в реєстрі за № 21548 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.12.2011. Іншими співвласниками вказаного вище будинку є ОСОБА_1 (1/8 частина згідно з договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 23.03.2017) та ОСОБА_4 (2/8 частини будинку на підставі договору дарування частини житлового будинку від 29.12.2004).

В зазначеній частині домоволодіння, згідно з довідки з місця проживання та про склад сім'ї, затвердженою головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний» № 1091 від 28.08.2018 зареєстрований: ОСОБА_3 Також в довідці вказано, що відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1, з 1999 року.

Актом опитування сусідів № 1090 від 28.08.2018, затвердженим Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний», встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 не проживає протягом останніх дев'ятнадцяти років після того, як він одружився та проживає разом із своєю дружиною за іншою адресою.

Факт не проживання ОСОБА_3. за адресою: АДРЕСА_1 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_8, які є сусідами сім»ї ОСОБА_3. Пояснили суду, що не бачили відповідача за адресою реєстрації вже досить довгий час.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час не проживає у домоволодінні, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті вже більше року, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 13, 18, 247, 263, 265, 268, 279, 280-283 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України , суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий І.О. Мельник