АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року

м. Харків

справа № 631/2066/15-ц

провадження № 22ц/790/2024/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Нововодолазької дільниці Зміївського УЕГГ Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про перерахунок заборгованості, підключення домоволодіння до газопостачання та стягнення моральної шкоди у зв'язку із незаконним відключенням від газопостачання за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року (в складі судді Покальчука Ю.М.),

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Харківгаз» в особі Нововодолазької дільниці Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» про перерахунок заборгованості, підключення домоволодіння до газопостачання та стягнення моральної шкоди у зв'язку із незаконним відключенням від газопостачання, в якому просила визнати дії ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» по зміні цінової категорії за спожитий газ, нарахуванню суми боргу за період з 04.02.2014 року по 31.03.2015 року неправомірними, зобов'язати ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу ОСОБА_1 з 04.02.2014 року по 01.05.2014 року за ціною 0,7254 грн. за м.куб. газу та з 01.05.2014 року по 31.03.2015 рік за ціною 1,089 грн. за м.куб. відповідно до квитанцій про сплату за спожитий природний газ, виходячи з показань лічильника спожитого у 2014 році природного газу в об'ємі, що не перевищує 2500 м.куб. газу та відновити газопостачання її домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок негайно, стягнути з ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2000 грн., моральну шкоду в сумі 50000 грн. та судовий збір в сумі 487,20 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що відповідач по справі безпідставно провів перерахунок нарахування за використаний газ в 2014 році, проводив нарахування за використаний газ по тарифу 1,788 гривень, починаючи з 01.01.2015 року по 01.04.2015 рік, відключив домоволодіння від газопостачання. Стверджувала, що протягом 2014 року, починаючи з 04.02.2014 року, з моменту укладення договору про надання послуг з газопостачання, фактично обсяг спожитого газу становив 1853 м. куб., що не перевищує 2500 м. куб., за рік, при зазначеному обсязі вартість 1 м. куб. природного газу становить 0,7254 грн. за 1 м. куб. спожитого газу та з 01.01.2015 року по 01.04.2015 рік - 1, 089 грн. за 1 м.куб., підстави для перерахунку вартості спожитого газу виходячи з обсягу спожитого газу понад 6000 м.куб. у відповідача по справі не було, заборгованості за спожитий газ виходячи із ціни 1 м.куб. природного газу при обсязі споживання до 2500 м.куб. природного газу у позивача не має.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» по зміні цінової категорії за спожитий газ, нарахуванню суми боргу за період з 04.02.2014 року по 31.03.2015 року по особовому рахунку НОМЕР_1 та відключенню домоволодіння ОСОБА_1 від системи газопостачання неправомірними; зобов'язати ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу ОСОБА_1, особовий рахунок НОМЕР_1 з04.02.2014 року по 01.05.2014 року за ціною 0,7254 грн. за 1 м. куб. газу та з 01.05. 2014 по31.03.2015 року за ціною 1,089 грн. за 1 м. куб. газу відповідно до квитанцій про сплату за спожитий природний газ, виходячи з показань лічильника спожитого у 2014 році природного газу в об'ємі, що не перевищує 2500 м. куб. газу.

Відновлено газопостачання домоволодіння ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок негайно.

Стягнуто з ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2000 грн., моральну шкоду в сумі 50000 грн. та судовий збір в сумі 487, 20 грн.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Харківгаз» звернувся на це рішення суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не були враховані зняття показань лічильника природного газу.

Крім того, апелянт вказує, що витрати на надану правову допомогу не були пов'язанні з процесуальними діями і містили в собі тільки визначення нормативно-правової бази.

Також, апелянт зазначає, що позивачем не вказано з яких міркувань вона виходила, визнаючи розмір моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Харківгаз» задоволено.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року скасовано.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування відповідачем за використаний природний газ станом на 1 січня 2015 року не відповідає фактичним даним про споживання природного газу позивачем та підтверджується відповідними рахунками за 2014 рік, які сформовані відповідачем, що порушує право позивача на визначення ціни газу в межах споживання, що не перевищує 2 500 куб. м.

Крім того, при відключенні домоволодіння позивача від газопостачання, відповідачем були порушені Правила надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (зі змінами), якими передбачено, що газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання в разі несплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження, а відповідачем не надано доказів про наявність заборгованості у позивача за спожитий газ.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1, який належить їй на праві власності.

4 лютого 2014 року між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання № 16932.

26 серпня 2015 року будинок АДРЕСА_1, який належить позивачу, було відключено від газопостачання, у зв'язку із заборгованістю.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач просив: визнати неправомірними дії ПАТ «Харківгаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та відключення домоволодіння від системи газопостачання; зобов'язати ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу та зобов'язати ПАТ «Харківгаз» відновити газопостачання домоволодіння за власний рахунок, а також відшкодувати моральну шкоду.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачем, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Виходячи з положень статтей 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 Постанови № 2246 передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені Національною комісією регулювання електроенергетики України, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Газопостачальні підприємства проводять станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу в попередньому році та віддиференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році.

Із зазначених ОСОБА_1 підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за використаний природний газ та відключення будинку від газопостачання.

Разом з тим, згідно статті 3 ЦПК України (яка була чинна на момент ухвалення оскаржуваного рішення) кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України (яка була чинна на момент ухвалення оскаржуваного рішення).

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ «Харківміськгаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та збитків, які є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Отже, висновок суду про неправомірність дій ПАТ «Харківміськгаз» є передчасним, оскільки будь-яких вимог до позивачки ПАТ «Харківміськгаз» не заявлено.

Щодо вимог позивачки про незаконне відключення від газопостачання, то з матеріалів справи вбачається, що в результаті несплати за спожитий природний газ у позивачки виникла певна заборгованість перед ПАТ «Харківгаз».

Відповідно до частини 1 пункту 29 договору виконавець має право припиняти постачання газу споживачеві у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року.

З матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2015 року ОСОБА_1 під її власний підпис було вручено попередження про припинення газопостачання в зв'язку із наявною заборгованістю за спожитий газ . (а.с. 54).

При цьому попереджена ОСОБА_1 про припинення газопостачання 12.05.2015 року, а відключення від газопостачання відбулось 26.08.2015 року. (а.с.53). Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 з часу попередження про припинення газопостачання з'ясовувала питання наявності або відсутності заборгованості матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати дії ПАТ «Харківгаз» по відключенню газоспоживаючих приладів неправомірними та підстави для відшкодування позивачці моральної шкоди.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» - задовольнити.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

Р.М. Піддубний