РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2018 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,
07.11.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла у м.Луганську 10.02.2018 р.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 10.02.2018 р. померла його бабуся - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки видано свідоцтво про смерть. Після отримання вказаного свідоцтва про смерть, ОСОБА_1 звернувся до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про проведення державної реєстрації смерті бабусі, оскільки на даний час проживає у Київському районі міста Харкова, На вказану заяву він отримав відповідь, згідно якої Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки надані документи не відповідають формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545. Встановити факт смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для подальшої реєстрації в органах державної актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з вказаною заявою. Саме до Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 звернувся за місцем фактичного мешкання.
У судове засідання заявник не зявився, 08.11.2018 р. подав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглянути справу про встановлення факту смерті без його участі, заяву підтримує. Також на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 надав копію довідки для отримання допомоги на поховання, довідки про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть (а.с. 17).
Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції в Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, 08.11.2018 р. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ознайомившись із отриманими матеріалами, Харківський міський відділ ДРАЦС заперечень з приводу задоволення заяви ОСОБА_1 не має та просить розглянути справу у відсутності представника (а.с.21-22).
Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.
Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
У звязку з тим, що місто Луганськ, в якому мешкала бабуся заявника, на цей час знаходиться на непідконтрольній українській владі території де проводилась антитерористична операція (розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014р. № 1085-р зі змінами; розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція,та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02.12.2015 р. №1275-р), та яка згідно Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 р №2268-VIII визнана тимчасово окупованою територією, факт смерті ОСОБА_2 не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, в установленому законом порядку.
Згідно наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 р. №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» зі змінами та доповненнями, було тимчасово призупинено доступ до Державних peєстрiв та відповідно призупинена реєстрація актів цивільного стану.
Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 01.03.2016 р., ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: м.Луганськ, кварт.СпепнойАДРЕСА_1, а фактичне місце проживання м.Харків, вул.. Безкрайня, б.15.
Таким чином, у суду немає сумнівів, щодо порушення правил підсудності при подачі ОСОБА_1 заяви про встановлення факту смерті саме до Київського районного суду м.Харкова.
Судом встановлені наступніі фактичні обставини.
ОСОБА_2 народилась 1922 р. у с.Орчада, Макіївського району Донецької області (а.с.6).
21.01.1948 р. народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯР №669758 (а.с.8).
23.12.1974 р. народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ЕД №254896 (а.с.7).
Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2
10 лютого 2018 р. ОСОБА_2 померла, на підтвердження чого надано лікарське свідоцтво про смерть №7 та довідку про причину смерті (а.с.19, 20).
Факт смерті ОСОБА_2 10.02.2018 р. підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВВ № №052857 від 20.02.2018 р., виданого Артемівським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с. 9).
Також, на підтвердження факту смерті суду надано довідку №204 про надання допомоги на поховання, згідно якої ОСОБА_2 померла 10.02.2018 р. (а.с.18).
Крім того, заявник надав фотографії з місця поховання бабусі ОСОБА_2, із зазначенням прізвища, імя, по-батькові, дати народження та дати смерті (а.с.12-13).
Місцем смерті ОСОБА_2 є м.Луганськ, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та яке на цей час має статус тимчасово окупованої території.
Згідно положення ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 р. №2268-VIII, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.
Відповідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ), «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016р. №990-V-III «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території»», при розгляді заяв, прийняття судом до уваги документів, виданих органами та установами (лікарняними закладами), які знаходяться на окупованій території, ВССУ зазначив, що відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Висновок ЄСПЛ сформульований у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званий намібійський виняток, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосовано до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоді особам, які проживають на такій території.
Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Згідно п.13.Постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.
Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2 та приймаючи до уваги наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту смерті, що повязано з проведенням в окремих районах Луганської та Донецької областях антитерористичної операції, вважає, що заявник позбавлений можливості реалізувати свої права, щодо офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті в загальному порядку, та приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1
На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 264, 265, 315, 317 ЦПК України, ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» суд,-
Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки сел.. Орчада Макіївського району Донецької області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 10 лютого 2018 р. у м.Луганську, Луганської області.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕМ №931340 виданий Артемівським РВ ЛМУУМВС України в Луганській області 04.04.2001 р., зареєстрований за адресою м.Луганськ, кварт. СтеповийАДРЕСА_1.

Заінтересована особа - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ідентифікаційний , місце знаходження м.Харків, вул.Сумська, буд.61.

Повне судове рішення складено 08.11.2018 р.

Суддя Чередник В.Є.