Справа № 423 /2971/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі головуючої судді Архипенко А.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із позовом про про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері та бабки ОСОБА_4, яка померла 28 лютого 1996 року.

Померла ОСОБА_4 мала на праві приватної спільної сумісної власності частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі зазначають, що зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на частку у спільній сумісній власності на квартиру. Квартиру фактично успадкувала позивачка ОСОБА_2, яка є рідною донькою померлої ОСОБА_4 Крім цього, ОСОБА_2 12.08.2008 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески, які належали її матері ОСОБА_4 Спадкова справа № 528 була заведена в Первомайській державній нотаріальній конторі. Позивачка ОСОБА_3 ніколи за спадщиною після смерті ОСОБА_4 не зверталась.

19.05.2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Попаснянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Однак, їй було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що місцем відкриття спадщини є місто Первомайськ Луганської області, яке знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі і спадкова справ, яка була відкрита за її заявою залишилась в Первомайській державній нотаріальній конторі. На теперішній час місто Первомайськ Луганської області вважається територією, яка тимчасово не контролюється українською владою і спадкову справу, яка була заведена за заявою позивача, для ознайомлення, що необхідно для належного оформлення спадщини - витребувати неможливо.

За таких обставин позивачі у поданому позові, просять суд встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 27 лютого 1996 року, а саме: 1/3 частки картири № 2 в будинку № 28 по вул.Чернишевського м.Гірське Попаснянського району Луганської області, що належала померлій. Визначити рівними частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 - по 1/3 частині квартири ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка надежить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1995 року та визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті її матері ОСОБА_4 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3, тому що іншим шляхом позивач не може отримати оформити право на спадщину

Позивачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, в своїй заяві просили суд розглядати справу без їх участі.

Відповідач виконавчий комітет Гірської міської ради був сповіщений про день і час розгляду справи, також надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував щодо заявлених вимог.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Предметом даного позову являться вирішення питання про право на спадкування за законом доньки після смерті матері в умовах, коли це питання неможливо вирішити в нотаріальному порядку. Вирішення даного питання регулюється положеннями ЦПК, а також суд застосовує судову практику з приводу аналогічних питань.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначені положення і те, що спірні правовідносини виникли до набуття ЦК України чинності, та строк на прийняття спадщини закінчився до 1 січня 2004 року, при розгляді питання щодо успадкування майна ОСОБА_6, яка померла 27 лютого 1996 року необхідно керуватись положеннями Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в "разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і збоку матері (друга черга) (ст.ст.529,

530 ЦК 1963 р.).

Частина 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. встановлює, правило - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою, або застереженням.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 р., який був чинний на момент відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:

фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном:

подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.

Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння

нею.

Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.

Щодо оформлення спадщини, донька померлої, позивачка ОСОБА_2 до нотаріуса не зверталася, бо правомірно вважала, що прийняла спадщину, бо вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і по теперішній час мешкає в цій квартирі, користується комунальними послугами, утримує її в належному стані.

Відповідно до ст,, 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Зважаючи не те, що позивачка в силу ст.529 ЦК УРСР є спадкоємицею майна першої черги за законом після смерті її матері, ОСОБА_4, вона прийняли спадщину після смерті матері, фактично вступивши в управління та володіння майном а тому набула право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 27 лютого 1996 року.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Разом з цим, як вже зазначалось, квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_4, ОСОБА_7 га ОСОБА_2 (у шлюбі ОСОБА_3) ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, без виділення часток із майна.

За змістом ст. ст. 355 та 368 ЦК України правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб (співвласників) на майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Підставами встановлення правового режиму спільної сумісної власності можуть бути, зокрема, передача майна у спільну сумісну власність наймача та членів його сім'ї в процесі приватизації державного житлового фонд)' (ст. 8 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду").

Частка померлого учасника спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України встановлена презумпцію рівності часток співвласників. Інший розмір часток може бути встановлений домовленістю між ними, законом або судовим рішенням. Оскільки склад спадщини згідно ст. 1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, до спадкоємця перейде частка у спільній власності спадкодавця в тому обсязі, в якому вона існує на цей момент. Особливості спадкування частки у спільній сумісній власності визначені також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - Інструкція). Відповідно до пункту 224 Інструкції нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. За змістом норм ч. 2 ст. 1226 ЦК та норми пункту 224 Інструкції після смерті учасника спільної сумісної власності свідоцтво про право на спадщину видається лише після виділу або визначення частки померлого у спільному майні. Визначення частки передбачає встановлення ідеальної (арифметичної) частки у праві на спільне майно. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об'єктом спадкування.

Відповідно до ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що на лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 народилась 27 листопада 1948 року в м.Гірське Луганської області( а.с.4)., ОСОБА_3 народилась 16 лютого 1980 року в м.Гірське Луганської області ( а.с.5).

Згідно копії рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 15.05.2018 року встановлено факт того, що ОСОБА_4, яка померла 27 лютого 1996 року являється матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 померла 27 лютого 1996 року в м.Гірське м.Первомайська Луганської області ( а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 дійсно є дочкою ОСОБА_2 ( а.с.9).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 18 листопада 2001 року уклала шлюб з ОСОБА_9, після одруження їй присвоєно прізвище ОСОБА_9 ( а.с.10).

Так, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, позивачка ОСОБА_2 має право на спадщину після смерті своєї матері за законом у першу чергу.

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Попаснянської державної нотаріальної контори № 674/02-17 від 19.05.2016 до майна ОСОБА_10, яка померла 27 лютого 1996 року в Первомайській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 528 за 2008 рік.( а.с.21). Цей факт також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с.22).

Копією свідоцтва про право власності на житло на а.с.12 підтверджується, що квартира за адресою: м.Гірське вул. Чернишевського, 28/2 належить на праві сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5.

Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Первомайськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивача, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом, суд враховує, також, що п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 висловлено думку про те, що вризнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо інсують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують той факт, що померла ОСОБА_4 мала на праві спільної сумісної власності квартиру і право на цю власність переходить до позивача у порядку спадкування за законом, але в звязку з тим, що нотаріальна контора, куди зверталась позивачка ОСОБА_2 для оформлення права на спадщину залишилась на тимчасово окупованій території, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачем у нотаріальному порядку - суд вважає, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 входить до складу спадщини після смерті матері позивачки ОСОБА_2 і може бути успадковане її дочкою (позивачем), що є підставою для визнання за позивачем права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її матері, в звязку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.540 ЦК УРСР 1963 р., 328 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 27 лютого 1996 року, а саме: 1/3 частки картири № 2 в будинку № 28 по вул.Чернишевського міста Гірське Попаснянського району Луганської області, що належала померлій ОСОБА_4.

Визначити рівними частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 - по 1/3 частині квартири ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1995 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті її матері ОСОБА_4 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3, яка померла 27 лютого 1996 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: А.В.Архипенко