Справа № 204/3664/18
Провадження № 2-о/204/59/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника нотаріальної контори.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним залишити без розгляду дану заяву з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні положення має п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, згідно якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В свою чергу, згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тому, суд вважає можливим застосувати положення ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України до даних правовідносин.

Так, згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Тому, після одержання вищезазначеної позовної заяви, судом було направлено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з метою встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) заявника.

07 червня 2018 року з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшла відповідь на запит, з якої вбачається, що зареєстрованим місцем проживання заявника є наступна адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Високогірна, буд. 44 (а.с.14).

Крім того, ця ж адреса, як місце проживання, вказана й самим заявником в його заяві про встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.1).

У даній справі були призначені судові засідання на: 11 липня 2018 року о 09 год. 00 хв., 11 вересня 2018 року о 09 год. 00 хв. та 18 жовтня 2018 року о 13 год. 30 хв.

Судом були направлені заявникові судові повістки про виклик в судове засідання на вищевказані дати саме на адресу: 49000, м. Дніпро, вул. Високогірна, буд. 44.

Отже, зважаючи на зазначене вище, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення всіх сторін по справі, зокрема й заявника, про здійснення розгляду даної справи.

Разом з тим, заявник у вказані судові засідання не з'явився та про причини своєї неявки суду не повідомив.

При цьому, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відомостями про направлення судових повісток на зазначену адресу, конвертом, який повернутий до суду за закінченням строку зберігання, а також повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, інформація щодо руху справи знаходиться у відкритому доступі у веб-сторінці на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud0419.

Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності - від заявника до суду не надходило.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Але, дана справа загалом перебуває в провадженні суду вже з 25 травня 2018 року.

В свою чергу, як роз'яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У частині же четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд в своїй постанові від 07 травня 2018 року у справі № 553/3688/16-ц (провадження № 61-302св18).

Так само, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А також, у рішенні від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, ОСОБА_1, заявник у даній справі, не цікавився станом її розгляду, до суду не з'являвся та проявив байдужість до даної справи. Тобто, заявник у даній справі використовує прийоми, які призводять до зволікання у розгляді даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому, суд вважає неповажними неявки заявника у судові засідання, що були призначені на 11 липня 2018 року о 09 год. 00 хв., 11 вересня 2018 року о 09 год. 00 хв. та 18 жовтня 2018 року о 13 год. 30 хв., тобто три рази поспіль, у зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що такі дії заявника є зловживанням ним своїми процесуальними правами.

За таких обставин, у зв'язку з повторною неявкою (три рази поспіль) ОСОБА_1 в судове засідання без поважних причин, а заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, суд вважає необхідним залишити без розгляду його заяву про встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 10, 12, 13, 44, 128, 210, 223, 247, 257, 258-261, 352-355 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Самсонова