Справа № 468/1311/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., секретаря Хижняк К.А., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Зоря Інгулу» про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на будинок,вказуючи,що з 1985 року позивач з сімєю проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 по вулиці Молодіжній, власником якого був МКСП «Зоря Інгулу».

У 1986 році було складено акт про передачу позивачу як переселенцю на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 15 березня 1969 року № 259 вищевказаного будинку. Між ним та МКСП «Зоря Інгулу» була досягнута домовленість про те, що вартість будинку буде відраховуватись частинами з його заробітної плати. В подальшому ним було повністю сплачено МКСП «Зоря Інгулу» вартість будинку і рішенням виконавчого комітету Баштанської міської ради народних депутатів №147 від 7.08.1993р. було затверджено акти передачі житлових будинків МКСП «Зоря Інгулу» у власність громадянам, які прибули до міста по переселенню та зобовязано Баштанське БТІ зареєструвати право власності громадян на будинки.

25.11.1993р. на акті передачі будинку Баштанським БТІ було зроблено відмітку про реєстрацію права власності на будинок.

Рішенням виконавчого комітету Баштанської міської ради № 235 від 21 грудня 1990 року було затверджено самовільно збудовані позивачем будівлі: гараж В-і; сарай Д-1;

У липні 2018 року позивач звернувся до реєстраційної служби з питання реєстрації права власності на будинок. Але йому було відмовлено у реєстрації на тій підставі, що акт приймання - передачі будинку з відміткою про реєстрацію у Баштанському БТІ у 1993 році не є належними правовстановлюючими документами.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та визнання позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі матеріали (звіт про визначення оціночної вартості №448-18, техпаспорт на будинок, довідку ТзОВ «Зоря Інгулу» від 19.09.2018р., рішення №235 від 12.12.1998р. та акт до рішення, довідку Баштанського БТІ від 19.10.2018р. №216, інформація з Державного реєстру речових прав №141583329, копію рішення про відмову у державній реєстрації №43628527) суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 17.08.1993р. було затверджено акти передачі позивачу житлового будинку №72 по вул. Молодіжній в м.Баштанка. Посвідчити документи на даний час не являється можливим. Дійсність укладеного договору підтверджується наданими доказами.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними «розяснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 1986 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання договору купівлі-продажу дійсно обґрунтованими, а вимогу такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", ст. ст. 220, 392 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку № 72, що розташований по вулиці Молодіжній в м.Баштанка Миколаївської області укладений у 1986 році між ОСОБА_1 на МКСП «Зоря Інгулу» Баштанського району - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №72, що розташований по вулиці Молодіжній в м.Баштанка Миколаївської області з допоміжними будівлями та спорудами згідно технічного паспорта згідно технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 08 грудня 1993 року Баштанським БТІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання).

СУДДЯ: