Справа № 167/1303/18
Провадження №2/167/471/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свій позов обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності житловий будинок за адресою: с. Топільне Рожищенського району, вул. Центральна, 20, Волинської області, в якому зареєстрований, але не проживає відповідач по справі. Вказує, що реєстрація відповідача порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися житловим будинком, а саме в оформленні житлової субсидії та надмірній сплаті комунальних послуг. На підставі, наведеного, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком в с. Топільне Рожищенського району, вул. Центральна, 20, Волинської області.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд проводити у її відсутність, також не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповіднодо ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи, зокрема з договору дарування від 05 грудня 2007 року, судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться в с. Топільне Рожищенського району, вул. Центральна, 20, Волинської області.

Згідно довідки №911 від 08.10.2018 року Топільненської сільської ради вбачається, що відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, що відповідач по справі вже з грудня 2016 року не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як визначено статтею 72 УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином встановлено, що відповідач понад шість місяців відсутній за місцем реєстрації, між сторонами не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а тому суд вважає, що відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим будинком в с. Топільне Рожищенського району, вул. Центральна, 20, Волинської області, у зв'язку з відсутністю в цьому будинку понад шість місяців без поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81,141, 258, 259, 265, 268 282 ЦПК України, ст.ст.319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72, 150, 163 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 20 по вул. Центральна, с. Топільне Рожищенського району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.12. 2018 року.

Суддя Рожищенського

районного суду ОСОБА_4