ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2715/17
провадження № 2/753/3193/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ „Українська охоронна страхова компанія", ОСОБА_3 про відшкодування страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП
У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24.05.2015 року в м. Києві на перехресті вул. Анни Ахматової - пр.-т. Григоренка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, власник ОСОБА_2, а також автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2015 року адміністративну справу відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення та встановлено, що ОСОБА_3 своїми діями порушив п.12.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно довіреності від 14.11.2015 року позивач уповноважив ОСОБА_7 розпоряджатися автомобілем НОМЕР_2 та представляти його інтереси. Оскільки на момент ДТП відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія» згідно із полісом № АІ/4158889, чинним на момент ДТП, ОСОБА_7 30.03.2016 року звернувся до ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія»із повідомленням про ДТП та 27.10.2016 року із заявою про виплату страхового відшкодування, проте жодних дій які б свідчили про виконання страховиком свого обов'язку по виплаті страхового відшкодування останнім вчинено не було. ОСОБА_7 з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 здійснив незалежне авто-товарознавче дослідження, за результатами якого розмір матеріального збитку складає 76 223 грн. 81 коп., а утилізаційна вартість автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 23 100 грн., тобто вартість реального матеріального збитку складає 53 123 грн. 81 коп. Так як до цього часу страховиком не здійснено виплату страхового відшкодування, позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом й просив суд стягнути з ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія» вартість страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн., а з ОСОБА_3- матеріальну шкоду в розмірі 4 123 грн. 81 коп., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 500 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., та судовий збір.
В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_8, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.05.2015 року в м. Києві на перехресті вул. Анни Ахматової - пр.-т. Григоренка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, власник ОСОБА_2, а також автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2015 року адміністративну справу відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, а також встановлено, що ОСОБА_3 своїми діями порушив п.12.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. (а.с.32)
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до чинного на момент ДТП полісу № АІ/4158889, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент вчинення ДТП відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50 000,00 грн., розмір фрашизи - 1 000 грн. (а.с.10)
Згідно копії довіреності від 14.11.2015 року позивач уповноважив ОСОБА_7 розпоряджатися автомобілем НОМЕР_2 та представляти його інтереси, зокрема, в страхових компаніях. (а.с.9)
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 30.03.2016 року звернувся до ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія»із повідомленням про ДТП та 27.10.2016 року із заявою про виплату страхового відшкодування, проте жодних дій по відшкодуванню збитків останнім здійснено не було. (а.с.8)
Судом встановлено, що ОСОБА_7 з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення пошкодженого автомобіля, було замовлено незалежне авто-товарознавче дослідження у СПД ОСОБА_9. Згідно Висновку № 771/15 від 20.12.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 76 223 грн. 81 коп., а утилізаційна вартість вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 23 100 грн. (а.с.13-18)
Таким чином, вартість реального матеріального збитку, завданого власникові автомобіля НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 53 123 грн. 81 коп. (76 223 грн. 81 коп. - 23 100 грн. = 53 123 грн. 81 коп.)
Відповідно до копії квитанції № 887008 від 20.12.2015 року за проведення авто-товарознавчого дослідження, ОСОБА_7 сплатив СПД ОСОБА_9 2 500 грн. (а.с.12)
Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну
У відповідності з положеннями п. п. 34.1., 34.2., 34.3., 34.4. ст. 34 цього Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) обов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Суд дійшов висновку, що відповідач, ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія», не прийняв рішення і не виплатив у встановлений строк позивачеві страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн., що становить ліміт відповідальності за шкоду встановлену полісом, чим порушив його права, які підлягають захисту.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи наведене та те, що вина відповідача ОСОБА_3 за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою у розмірі 4 123 грн. 81 коп. (53 123 грн. 81 коп. - 49 000 грн. = 4 123 грн. 81 коп.), а також витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 500 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.
Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Згідно положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 625, 979 - 984, 988-992, 999, 1167, 1188 ЦК України, ст. 5, ст. 12, ст. 22, ст. 29, ст. 30, ст. 34, ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК Украйни, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ „Українська охоронна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 49 000 грн. в рахунок стягнення страхового відшкодування, 1475 грн. 84 коп. судового збору в рахунок задоволення вимог майнового характеру, а всього 50 475 грн. 84 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 123 грн. 81 коп. в рахунок матеріальної шкоди, завданої ДТП, 2 500 грн. вартості проведення автотоварознавчого дослідження, 1 000 грн. моральної шкоди, 124 грн. 16 коп. судового збору в рахунок задоволення вимог майнового характеру, 320 грн. судового збору в рахунок задоволення вимог немайнового характеру, а всього 8 067 грн. 97 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 231 грн. 20 коп. судового збору в рахунок задоволення вимог немайнового характеру.
В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування 9 000 грн. моральної шкоди відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :