КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/2826/16 Головуючий у І інстанції - Клочко І.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/880/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Реутова ОлександраЄвгеновича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором №057-2008-1748 від 29 травня 2008 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року відкрито провадження у вищезазначеній справі.

В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про закриття провадження по справі, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, посилаючись на те, що позивачем не додано до позовної заяви доказів щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, на які він спирається в позовній заяві, а саме на направлення досудової вимоги про погашення суми наявної заборгованості, хоча в переліку додатків досудові вимоги відсутні, а наявні лише копії конвертів з невідомими відправленнями.

Також, позивачем не підтверджено його право звертатись до суду, а тому банк не має підстав для початку судового процесу по стягненню заборгованості за кредитним договором, тобто відсутній предмет спору.

Ухвалою Деснянського районного суду Київської області від 11 липня 2018 року, заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задоволено, та закрито провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представником ПАТ «Універсал Банк - Реутовим О.Є. подана апеляційна скарга, в якій він зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що 03 жовтня 2016 року у вищезазначеній справі було ухвалене заочне рішення, яке було скасоване Деснянським районним судом м. Києва 23 квітня 2018 року за заявою відповідача про перегляд заочного рішення та призначено підготовче судове засідання на 11 липня 2018 року. Надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву до 25 травня 2018 року.

Відзив на позовну заяву на адресу позивача не надходив.

В зв'язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання, представником позивача було направлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак суд не відклав розгляд справи у зв'язку з першою неявкою учасника справи.

Також, в позовній заяві ПАТ «Універсал Банк» зазначив що позивачем у встановленому чинним законодавством та умовами кредитного договору на адресу відповідачів направлялися досудові вимоги про погашення суми наявної заборгованості, однак станом на теперішній час заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною.

Додатками до позовної заяви позивач приклав копії конвертів, які направлялися відповідачам по справі з досудовими вимогами про стягнення боргу за кредитним договором. Позивач не знав, що у суду є сумніви з приводу належності вказаного доказу.

З грудня 2016 року по квітень 2018 року в провадженні різних суддів Деснянського районного суду м. Києва перебувала зазначена справа, натомість питання відсутності предмету спору в жодному судовому засіданні не підіймалось.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що є підстави для закриття провадження по справі, в зв'язку з чим порушив гарантовані права позивача щодо ефективного засобу юридичного захисту та справедливого судового розгляду в такому його елементі, як право доступу до суду для захисту порушених прав чи інтересів та гарантоване вирішення питання судовим органом, що є неприпустимим та порушує принцип діяльності судової влади, яка повинна забезпечувати рівні права всіх осіб, чиї інтереси так чи інакше зачіпає судова діяльність.

Просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в підготовчому засіданні суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подала заяву про закриття провадження по справі, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем не додано до позовної заяви доказів щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, на які він спирається, в позовній заяві, а саме на направлення досудової вимоги про погашення суми наявної заборгованості, хоча в переліку додатків досудові вимоги відсутні, а наявні лише копії конвертів з невідомими відправленнями.

Крім цього, позивачем не підтверджено його право звертатись до суду, а тому банк не має підстав для початку судового процесу по стягненню заборгованості за кредитним договором, тобто відсутній предмет спору.

З умов кредитного договору (п.5.2.5) вбачається, що право кредитора на дострокове повернення кредиту, у тому числі і на примусове задоволення своїх вимог та інше, виникає виключно з дня (дати) отримання позичальником письмової вимоги банку, яка має бути направлена листом (цінний з описом вкладення та повідомлення про вручення), то не надсилання банком письмової вимоги в порядку, який узгоджено між сторонами у розділі 5 кредитного договору та передбачений вимогами ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» ставить під сумнів виконання банком своїх договірних зобов'язань за кредитним договором та вказує на передчасність пред'явлення ним позову.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у справі відсутній предмет спору.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року (справа №404/251/17).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відсутність в матеріалах справи доказів щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

Оскільки порушення Деснянським районним судом норм процесуального права призвело до прийняття незаконної ухвали, оскаржуване судове рішення відповідно до статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367,369,374,379,381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Реутова ОлександраЄвгеновича задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко