АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/448/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

за участі секретаря Танцюри О.В., Тригуби В.Р., адвокатів Горуца О.М., Горського О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бережанського районного суду від 12 лютого 2018 року, яке ухвалено суддею Німко Н.П., повний текст якого складено 16 лютого 2018 року, у цивільній справі № 593/1445/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. 30 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей, із 500 грн на кожну дитину до 1500 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття.

1.2. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що розмір її доходу є мінімальним, а потреби дітей у зв'язку із навчання зросли, що не дає можливості належним чином забезпечити дітей. Матеріальне становище відповідача покращилось, у зв'язку з його перебуванням на роботі у Республіці Чехії та Польщі.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Бережанського районного суду від 12 лютого 2018 року, позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

2.2. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4, відповідно до рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року (справа №593/637/14ц) та стягнено з відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі по 1000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

2.3. Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави 640 грн. судового збору.

2.4. Судове рішення мотивоване тим, що у чинному законодавстві відбулись зміни щодо збільшення встановленого державою мінімального розміру аліментів, відповідач є працездатною особою, здатен матеріально забезпечити дітей.

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

3.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав оцінки доказам про придбання позивачкою товарів для малолітніх дітей та невірно вказана їх загальна сума у мотивувальній частині рішення, що свідчить про неправильне встановлення обставин справи.

3.3. Суд безпідставно відхилив її доводи про те, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, оскільки він працює за межами України.

3.4. Суд розглянув справу упереджено до позивачки, оскільки неправомірно постановив ухвали про усунення недоліків та не надіслав їй ухвали про відкриття провадження у справі.

4. Аргументи учасників справи.

(1) Позиція відповідача в суді першої інстанції.

4.1. Позов визнав лише в сумі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки вважає, що сума 1500 грн. є необґрунтованою позивачкою і не підтвердженою належними доказами. Заробітки за кордоном не є регулярними. Витрати з оплати додаткових занять дітей в гуртках не є підставою для збільшення розміру аліментів, як і посилання на потребу придбання ліків, оскільки відсутні докази про проблеми зі здоров'ям дітей, які потребуються особливого лікування.

(2) Позиція відповідача викладена в суді апеляційної інстанції :

4.2. Просить рішення суду залишити в силі, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є надуманими стосовно упередженості суду з розгляду вимог позивачки.

4.3. Суд обґрунтовано визнав неналежним доказом про покращання матеріального становища відповідача та про його регулярні заробітки витяг з інтернет сайту.

4.4. Суд обґрунтовано неприйняв до уваги посилання позивачки на додаткові витрати, які вона несе з оплати занять дітей в гуртках як підставу для збільшення розміру аліментів, оскільки такі вимоги є предметом розгляду іншого позову та відсутні будь які докази про розмір такої оплати. Аналогічно це стосується і доводів щодо підвищених витрат на придбання ліків, в справі відсутні докази з медустанов про таку потребу.

(3) Позиція позивачки викладена в суді апеляційної інстанції.

4.5. Просить задовольнити її апеляційну скаргу в повному обсязі.

5. Обставини справи.

5.1. Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 04 серпня 2007 року, який розірвано рішенням Бережанського районного суду від 19 листопада 2013 року (а.с. 6).

5.2. У сторін є двоє дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4-5).

5.3. Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 по 500 грн. щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з 06 травня 2014 року і до повноліття дітей (а.с. 8 -10).

5.4. Позивачка, з її слів не працює, однак як фізична особа підприємець звітує про отримання мінімальної заробітної плати.

5.5. Представник відповідача визнає факт періодично виїзду відповідача за кордон на заробітки та згоду його довірителя на збільшення аліментів до 1000 грн.

Позиція апеляційного суду

6. Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції:

6.1. Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

(1.1) Судове рішення вищевказаним вимогам відповідає.

6.2. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинств", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

6.3. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

6.4. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

6.5. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

6.6. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з травня 2017 року складає 1777 грн., з 1 грудня 2017 року і на даний час - 1860 грн., що в порівнянні з прожитковим мінімумом, встановленим на 2014 рік, є більшим.

6.7. Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 СК України та враховуючи вимоги ч.2 ст. 182 СК України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для збільшення розміру аліментів до 1000 грн. на кожну дитину.

6.8. Посиланням позивачки на інформацію з інтернет ресурсу про те, що відповідач працює закордоном і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд першої інстанції дав вірну оцінку, вказавши, що це не є належним доказом, який містить інформацію про розмір доходу відповідача та характер і тривалість його праці за межами України.

6.9. Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивачки стосовно безпідставного відхилення судом першої інстанції доказів, квитанцій про придбання для дітей одягу на загальну суму 7990 грн та невірно вказаної в мотивувальній частині рішення вищевказаної суми.

6.10. З тексту судового рішення вбачається, що судом зазначена сума сплачених коштів за окремо взятою квитанцією, а не сумарно.

(1.2) Щодо дотримання судом першої інстанції гарантій неупередженості.

6.11. Відповідно до статті 13 ЦПК суд розглядає справи за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

6.12. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

6.13. Позивачка обґрунтовує упередженість суду першої інстанції тим, що мало місце постановлення ухвали про усунення недоліків, ненадіслання копії ухвали про відкриття провадження та безпідставно відхилено докази про перебування відповідача на роботі за межами України. На її погляд це є порушенням норм процесуального права при розгляді справи та підставою для скасування судового рішення.

6.14. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення , якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

6.15. Наведені позивачкою порушення процесуального характеру закон не відносить до процесуальних порушень, які є підставою для скасування судового рішення.

6.16. Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивачки щодо упередженості суду першої інстанції.

7.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги:

7.1. Відповідно до статті 375ЦПК,-"Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права."

(1) Щодо суті апеляційної скарги

7.2. Суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та залишає її без задоволення, а рішення Бережанського районного суду від 12 лютого 2018 року - без змін.

(2). Щодо розподілу судових витрат.

7.3. Згідно до статті 382 ЦПК в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

7.4. Відповідно до частини 1 статті 5 закону України "Про судовий збір"- "Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі у справах про стягнення аліментів..."

7.5. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

7.6. Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а позивачка є звільненою від оплати судового збору, вказані судові витрати, які понесені з переглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсуються за рахунок держави .

Керуючись ст. ст. 141, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року-залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач