Справа № 715/193/18
Провадження № 2/715/178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

представника третьої особи Букачук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа Глибоцьке ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд з вказаним позовом до ОСОБА_2, вказавши в позові, що Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14.11.2017 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано автомобіль, який фактично було придбано ним за власні кошти без жодної допомоги і участі відповідачки, марки «ВАЗ 21112», д.н.з. НОМЕР_1 спільною власністю та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку вказаного автомобіля. З вказаним судовим рішенням він не згідний та вважає його незаконним та необґрунтованим. У зв'язку з проходженням реабілітації після лікування, він не мав змоги прибути в суд для участі в судовому засіданні 14.11.2017 року. Про час судового засідання він не знав, оскільки знаходився за межами Чернівецької області і відповідно повістку в суд не отримував. Незважаючи на вищевказане, прийняте судом рішення він не оскаржував і воно набрало законної сили. Крім того, в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 визнала, що з жовтня 2015 року, тобто під час лікування позивача в Чернівецькій психіатричній лікарні, вказаний автомобіль знаходиться у неї і виключного вона ним володіє та користується. Він не має доступу до вказаного автомобіля, більше двох років ним не користується. Просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на його користь грошову компенсацію вартості частки в рухомому майні, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21112», кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, в сумі 40115,36 грн.

15 березня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву. В якій заперечує проти задоволення позовних вимог і просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив викладенні у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали і просили суд при ухваленні судового рішення залишити автомобіль у власності ОСОБА_2.

Представник третьої особи: Глибоцького ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Приведені норми закону дають підстави зробити висновок про те, що спірний автомобіль марки «ВАЗ 21112», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 придбаний під час громадянського шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_2, є їх спільною сумісною власністю. Тому і позивачу, як і відповідачці відповідно до статті 63 Сімейного Кодексу України належить право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Більш того, Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, установлено, що і позивачу, як і відповідачці належить право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Автомобіль марки «ВАЗ 21112», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у користуванні відповідачки ОСОБА_2

Вказані обставини, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Також вказаним судовим рішенням встановлено, що вартість спірного транспортного засобу становить 80230,73 грн., що також визнається сторонами в судовому засіданні.

В позові, що розглядається, йдеться про поділ автомобіля шляхом стягнення на користь позивача вартості її частки майна у спільному сумісному майні.

Згідно зі статтею 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 22 своєї Постанови від 21.12.2007, № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_5 згідний на отримання грошової компенсації за його частку у спільному сумісному майні подружжя.

За таких обставин 1/2 частка позивача спірного автомобіля дорівнює: 80230,73 грн.: 2 = 40115,36 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє обґрунтування під час розгляду справи.

На підставі викладеного, ст.ст. 69-70, 74 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Поділити автомобіль марки «ВАЗ-21112», кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, залишивши його на праві власності у ОСОБА_2, стягнувши з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, мешканця АДРЕСА_2, в рахунок відшкодування вартості 1/2 частки спільного майна 40115 (сорок тисяч сто п'ятнадцять) гривень, 36 копійок, припинивши право власності ОСОБА_5 на 1/2 частку вказаного автомобіля після сплати ОСОБА_2 вказаного розміру компенсації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: