КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року

справа 755/19817/15-ц

провадження № 88-ц/824/9/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Рубан С.М.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідачі - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою та зобов'язання укласти договір найму житлового приміщення та

за зустрічним позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_3, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення із самовільно зайнятого приміщення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою та зобов'язання укласти договір найму житлового приміщення, уточнивши позовні вимоги просила визнати за нею право на проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» укласти з нею договір найму зазначеної квартири.

У березні 2016 року відповідач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення із самовільно зайнятого приміщення, у якому просило виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із самовільно зайнятого жилого приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1, судові витрати покласти на ОСОБА_3.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства «Керуюча компанія Володимирівни, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення із самовільно зайнятого приміщення відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою відмовлено.

Зустрічний позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_3, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення із самовільно зайнятого приміщення задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, із жилого приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1.

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що підставою перегляду рішення суду апеляційної інстанції є істотні обставини, що не були відомі їй на час розгляду справи та були встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2018 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 визнано спадкоємцем четвертої черги, як особу, яка фактично проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з 2009 року без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1 з 2010 року.

У судовому засіданні позивач та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити.

У судовому засіданні представник Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Яценюк Л.П. проти задоволення заяви заперечувала.

В судове засідання представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відовідно до ч.1, ч.2 п.1 статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Вказаний висновок висловлено Верховним Судом України в постанові від 10 липня 2017 року по справі №6-1сно17.

Відповідно до ч. 4 ст.423 цього Кодексу не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування обставин, які судом не встановлювалися.

З рішення Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року слідує, що суд, при ухваленні рішення, виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_7 є членом сім'ї наймача квартири ОСОБА_5 та не підтверджують те, що

позивачем дотримано встановлений порядок при вселенні в квартиру, та була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача.

Як вбачається з доданого до заяви про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати її спадкоємцем четвертої черги, як особу, яка фактично проживала однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з 2009 року без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1 з 2010 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту сумісного проживання та визнання спадкоємцем задоволено.

Визнано ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги, як особу, яка фактично проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з 2009 року без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1 з 2010 року.

Встановлення факту проживання позивача із померлим ОСОБА_5, наймачем квартири, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, є новими доказами, які існували на момент розгляду даної справи, були позивачу відомі, але не були встановлені судом. Таким чином, вказані обставини не можуть бути визнані судом як нововиявлені, оскільки вони існували на час постановлення рішення, були відомі заявниці, остання заявляла про них під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки ОСОБА_3 не доведено наявності підстав для перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами, з метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами заявника та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишення відповідного судового рішення в силі.

Керуючись ст. 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року відмовити.

Рішення Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 12 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді