У Х В А Л А

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 551/843/16-ц

провадження № 61-18962ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2018 року Приватне підприємство «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія») подало до Верховного Суду України касаційну скаргу на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Апеляційним судом Полтавської області постановлено ухвалу 01 червня 2017 року, тому останній день строку на касаційне оскарження судового рішення (з урахуванням вихідних днів) припадав на 21 червня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що вперше до Верховного суду ПП «Агроекологія» вчасно подало касаційну скаргу та очікувало, що суд касаційної інстанції визначить розмір судового збору, який заявнику необхідно було сплатити за подання касаційної скарги. Посилаючись на те, що ухвалу суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху ПП «Агроекологія» не отримувало, а ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року вказану касаційну скаргу безпідставно визнано неподаною та повернуто заявнику, просив суд поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 січня 2018 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без руху, а заявнику надано строк на усунення її недоліків, зокрема, необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1222,88 грн та подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки скаргу подано 20 листопада 2017 року.

Зазначену ухвалу відповідач отримав 12 січня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та 22 січня 2018 року надіславдо Верховного Судудокумент про сплату судового збору. Враховуючи те, що ПП «Агроекологія» не надало клопотання про поновлення пропущеного строку, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року касаційну скаргу повернуто заявнику.

Отже, наведені заявником обставини щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження спростовуються вищевказаною інформацією.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року)».

У касаційній скарзі ПП «Агроекологія» зазначило, що копію ухвали апеляційного суду отримало 09 червня 2017 року, проте вперше касаційну скаргу подало лише 20 листопада 2017 року, тобто через чотири місяці після закінчення строку на касаційне оскарження.

Отже, заявнику необхідно зазначити інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема, вказати поважні причини, за яких скаргу подано лише через чотири місяці після закінчення строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними зазначені заявником підстави поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 24 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник