Справа № 2-534/11
Провадження № 4-с/761/290/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Осаулова А.А., при секретарі Вольда М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі судових засідань скаргу ОСОБА_1 на постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, стягувач - Державна іпотечна установа,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1)звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича (адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 110), стягувач - Державна іпотечна установа (адреса: м. Київ, б-р Лесі Українки, 34) про поновлення вчинення виконавчих дій від 08.08.2018 у виконавчому провадженні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Шеремета Олександра Вікторовича перебуває виконавче провадження № 34716332 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 2-534 від 04.10.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи боргу у розмірі 688950,02 грн. Зазначає, що 08.12.2017 скаржником до Шевченківського районного суду було подано скаргу на дії державного виконавця та начальника Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві у даному виконавчому провадженні. Ухвалою від 26.12.2017 Шевченківським районним судом міста Києва задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_3 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-534 до розгляду скарги. 1 березня 2018 року Шевченківським районним судом скаргу було залишено без задоволення. Скаржник звернувся до Апеляційного суду міста Києва з апеляційною скаргою, яку 17 липня 2018 року залишено без задоволення.

08 серпня 2018 року державним виконавцем Шереметом О.В, було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій по цьому виконавчому провадженню. 16 серпня 2018 року скаржник звернувся до Верховного Суду. Вважає, що скарга на дії державного виконавця та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ще на розглянута. На думку скаржника, постанова про поновлення вчинення виконавчих дій порушує його права та підлягає скасуванню, поновивши вчинення виконавчих дій, державний виконавець перевищив свої повноваження.

Скаржник і державний виконавець в судове засідання не з'явилися,про час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Стягувачв судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Подав до суду відзив, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Вказує на те, що дії старшого державного виконавця є законними і такими, що відповідають чинному законодавству України стосовно поновлення виконавчого провадження, а дії боржника з приводу оскарження постанов та дій державного виконавця мають на меті ухилення від виконання законного судового рішення та затягування дій щодо реалізації майна в рамках виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що скарга на постанову про поновлення вчинення виконавчих дій задоволенню не підлягає з огляду на таке.

На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича від 08.08.2018 поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 2-534 від 04.10.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи боргу у розмірі 688950,02 грн. у виконавчому провадженні № 34716332.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язанийздійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначає перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, серед яких, зокрема,зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (пункт 2 ч.1 ст. 34). Відповідно до ст. 35 Закону у випадку, передбаченому п. 2ч. 1 ст. 34 Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до розгляду питання по суті. При чому ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, після усунення обставин, які стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, про що виноситься відповідна постанова.

Як вказує скаржник і не оспорюється іншими учасниками, 1 березня 2018 року Шевченківським районним судом скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та начальника Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні № 34716332 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 20534 від 04.10.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи боргу у розмірі 688 950,02 грн. залишено без задоволення. З прийняттям постанови Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у справі № 2-534/11 зазначене судове рішення в силу ст. 273 ЦПК України набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст.273 ЦПК України уразі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Одночасно ст. 384 ЦПК України встановлює, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 6 Конвенції закріплює за кожним право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру… Стаття 6 § 1Конвенції гарантує виконання остаточних, обов'язкових судових рішень. Право на виконання рішень, винесених судом, є невід'ємною частиною «права на суд» (Hornsbyv. Greece(Горнсбі проти Греції, § 40); Scordinov. Italy (Скордіно проти Італії (no. 1), § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdovv. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32). Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).

Положення конвенційних стандартів знайшли своє продовження у практиці Конституційного Суду України. У рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 по справі № 1-7/2013 Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушення прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Разом з тим, в «горизонтальних спорах», де протилежні сторони являються приватними особами, роль органів влади полягає в тому, щоб розумно сприяти успішним заявникам у виконанні винесеного на їх користь рішення, але не гарантувати його примусове виконання у всіх обставинах (Fuklevv. Ukraine (Фуклев проти України, § 84-86).

Таким чином, з набранням законної сили ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва, якою відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця у провадженні, в рамках якого було зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, питання по суті є вирішеним. Отже у державного виконавця були наявні підстави для поновлення вчинення виконавчих дій, а винесена з цього приводу постанова є такою, що відповідає чинному законодавству.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 2, 18, 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі ст. 260,447 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича (адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 110), стягувач - Державна іпотечна установа (адреса: м. Київ, б-р Лесі Українки, 34) про поновлення вчинення виконавчих дій від 08.08.2018 у виконавчому провадженні

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя: А.А. Осаулов

Повний текст ухвали виготовлено 29.10.2018 року