КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2562/17
Провадження № 2/552/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А., відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ОТП банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 45 737,80 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 33865,84 доларів США, 11871,96 доларів США відсотки, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2017 року складає 1 233 731,17 гривень, а також стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2362,02 доларів США, що за офіційним курсом складає 63713,12 гривень. Свій позов обґрунтували тим, що 20.09.2005 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райфаййзен Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_2» було укладено кредитний договір. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 отримав 50 000 доларів США. 20.09.2005 року з метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором укладено договір поруки з ОСОБА_3 Оскільки взяті на себе зобовязання відповідач ОСОБА_1 виконує не в повному обсязі, утворилась заборгованість, яку просить суд стягнути.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні за недоведеністю, оскільки не погодились із сумою, яка підлягає до стягнення. Також відповідач посилався на ту обставину, що він сплачував кошти на виконання умов кредитного договору. Крім того, зазначив, що у звязку з тим, що позивач не надав документів на вимогу експерта, що в свою чергу не дало змоги провести експертизу для встановлення суми заборгованості, яка підлягає до сплати, позов не підлягає до задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, від неї надійшли заперечення на позов та клопотання про розгляд справи за її відсутності. В своїх запереченнях вона зазначила, що згідно умов кредитного договору від 20.09.2005 року вона взяла на себе зобовязання відповідати за виконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань, розмір процентів був визначений -11%. В подальшому розмір процентної ставки був збільшений до 15,5%, про що їй не було відомо. Отже,з урахуванням ст.559 ЦК України вважає поруку припиненою, так як розмір зобовязань збільшився і їй не було про це відомо.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2017 року задоволено клопотання відповідача та призначено по справі економічну експертизу.

04.09.2017 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів,які йому необхідні для проведення експертизи. Судом дані документи були витребувані з ПАТ «ОТП банк» на виконання клопотання експерта.

Документи ПАТ «ОТП банк» не були надані та справа повернулась до суду без проведення експертизи.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2017 року провадження по справі відновлено.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2017 року з ПАТ «ОТП банк» витребувано повторно ті ж самі документи, які необхідні для проведення експертизи та надано строк до 07.12.2017 року для їх подачі.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 20.12.2017 року задоволено клопотання відповідача та направлено справу для проведення економічної експертизи в Полтавське відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.М.С.Бокаріуса. Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 року провадження по справі відновлено, оскільки справа надійшла з експертної установи без проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи 20.09.2005 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним банком «Райфайзен Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП банк» укладено кредитний договір №ML-702/270/2005 за яким банк зобовязувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 50000 доларів США на строк до 20 вересня 2025 року на придбання нерухомого майна з умовою сплати за користування кредитом плаваючої процентної ставки FIRD та фіксованого відсотку в розмірі 6,5. Повернення кредиту та сплата процентів згідно умов кредитного договору здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів у розмірі та строки визначені у графіку платежів. Згідно графіку платежів, який є додатком до кредитного договору, розмір щомісячного платежу складає 208,34 доларів США.

Відповідно до пп.1.9.1 п.1.9 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових чи інших зобов»язань за цим договором.

20.09.2006 року був укладений додатковий договір до вказаного кредитного договору. Згідно умов додаткового договору погоджено змінити розмір фіксованого відсотка та встановити його на рівні 5,5%, а решта умов залишити в першій редакції.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов»язання згідно кредитного договору, станом на 10.04.2017 року утворилася заборгованість на загальну суму 45737,8 доларів США, до складу якої входять: залишок заборгованості за кредитом 33865,84 доларів США; заборгованість по процентам 11871,96 доларів США.

20.09.2005 року в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору з ОСОБА_3 укладено договір поруки.

06.08.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП ОСОБА_2» правонаступником прав якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_2» укладено кредитний договір №CNL-F/D00/051/2007. У відповідності до умов кредитного договору банк зобовязувався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 16460 доларів США на строк до 06.08.2015 року.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов'язання згідно кредитного договору, станом на 10.04.2017 року утворилася заборгованість на загальну суму 2362,02 доларів США, до складу якої входять: залишок заборгованості за кредитом 1836,98 доларів США; заборгованість по процентам 525,04 доларів США.

Звертаючись з позовом до суду, банк як на підтвердження наявності у відповідача заборгованості надав кредитний договір та розрахунок заборгованості.

В свою чергу, відповідач, не заперечує факт отримання кредиту, проте не погоджується з розміром заборгованість перед банком.

У звязку з цим просив суд призначити економічну експертизу, ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже не може перевірити правильність нарахування заборгованості по сплаті кредиту та відсотків.

Судом вживались заходи для забезпечення права відповідача щодо проведення експертизи, але ухвали суду про витребування документів,які необхідні експерту для проведення експерти суду не надані позивачем.

Твердження позивача про наявність заборгованості за кредитом та її розмір в сумі 48099,82 доларів США є виключно припущенням, оскільки не підтверджено ні первинними банківськими документами, ні виписками по рахункам та оспорюється відповідачами.

Банк проігнорував ухвали суду та не надав відповідні документи для проведення експертизи, що в свою чергу призвело до того , що суд позбавлений можливості встановити обсяг зобов'язань та суму боргу, яка підлягає до стягнення з відповідачів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України.

Крім того, копії кредитних договорів, договору поруки, додатку до кредитного договору, які надані позивачем не посвідчені належним чином і не можуть бути належним доказом. Для посвідчення їх судом оригінали документів надані не були.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, за умови ненадання позивачем доказів на обґрунтування свої позовних вимог, суд прийшов до висновку, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі за їх недоведеністю.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, за відсутності доказів про розмір заборгованості за кредитними договорами, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову за недоведеністю.

Керуючись ст. 265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «ОТП ОСОБА_2» в задоволенні позову за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.04.2018 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.