Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 р. ОСОБА_1звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що 08.08.2014 р.ним був укладений шлюб із відповідачем,зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві,актовий запис № 741.

Сторони є батьками ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

З 2016 р.сторони проживають окремо,сім*я фактично розпалася,ведення спільного господарства сторонами припинено, вони не підтримують особистих відносин, поновлювати сімейні відносини з відповідачем позивач наміру не має, шлюб існує лише формально.

Майновий спір між сторонами на час розгляду справи про розірвання шлюбу відсутній,дитина сторін залишається проживати з мамою та перебувати на спільному вихованні з відповідачем.

Посилаючись на те,що через різні погляді на сімейне життя, втрату особистих почуттів між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння,подальше спільне проживання сторін як подружжя неможливе,позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2018 р.

Відповідно до ст.274 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання 12.11.2018 р.,проведене на підставі заяви позивача та відповідача без їх участі,відповідач визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду.

Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення.

Судом встановлено та перевірено доказами, що 08.08.2014 р.ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб,зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві,актовий запис № 741, після одруження прізвища чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2,про що надана копія свідоцтва про шлюб.

Сторони є батьками ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується копією свідоцтва про народження.

На час розгляду справи про розірвання шлюбу спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній.

З 2016 р.сторони проживають окремо,спільного господарства не ведуть,шлюбних відносин не підтримують, взаєморозуміння відсутнє.

Такі висновки суду ґрунтуються на викладених позивачем у позовній заяві фактичних обставинах справи,які відповідач доказами не спростував.

З наведеного суд встановив,що розлад у сім*і сторін триває кілька років,тобто має не короткочасний характер,причиною чого є відсутність взаєморозуміння,різні погляди сторін на спільний побут,дитина це подружжя як батьків не поєднує.

На переконання суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними не відбулося і позивач проти цього категорично заперечує з посиланням на інші,ніж почуття любові,мотиви для укладання шлюбу відповідачем.

Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя не поновлено протягом з 2016 р.,водночас,збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу і між сторонами втрачено.

Конкретні обставини даної справи,категоричне небажання сторін примиритися вказують на те,що позивач не має наміру відновлювати шлюбні стосунки,а відповідач не використав своє процесуальне право довести суду,що ним докладені зусилля для налагодження стосунків з позивачем та що ці зусилля призвели до примирення і збереження сім*ї можливе.

Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення,протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Після розірвання шлюбу відповідач питання про зміну прізвища не ініціювала.

На підставі ст.105,110,112 СК України,ст. 12,13,76,81,200,258,259,263,265,280,353,355 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб,укладений 08.08.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2,зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві,актовий запис № 741, -розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко