Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" квітня 2018 р. 145/435/18

2/145/444/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 земельних ділянок в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 23 лютого 2013 року помер її батько - ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка, площею 0,5115 га, розташовані за вищевказаною адресою.

Право власності на вказане майно її батько набув на підставі договорів дарування від 17.01.2003 року, укладених між ним та ОСОБА_4.

Вона є спадкоємицею першої черги спадкування після його смерті та прийняла спадщину подавши відповідну заяву до Тиврівської держаної нотаріальної контори.

Іншою спадкоємицею першої черги спадкування, яка прийняла спадщину після смерті їх батька є її сестра, ОСОБА_2.

На даний час вона має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, однак оформити та видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріуса немає можливості у зв'язку з тим, що за життя її батько свого права власності на

неї не оформив, хоча юридично набув його відповідно до договору дарування земельної ділянки від 17.01.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував її батьку земельну ділянку площею 0,5115 га, що розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та належала дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 022587 від 15 січня 2003року.

Одночасно з укладенням договору дарування земельної ділянки між ОСОБА_4 та її батьком, було укладено договір дарування житлового будинку, що розташований по вул. Гагаріна, 19, в с.Ворошилівка, Тиврівського району, Вінницької області.

22.01.2009 року її батько зареєстрував за собою зазначений будинок, однак земельна ділянка площею 0,5115 га за ним зареєстрована так і не була, оскільки 23.02.2013 року її батько помер.

Оскільки на час укладення договору дарування земельної ділянки автоматизованої системи обліку земельних ділянок не існувало, з метою отримання кадастрового номеру належної її батьку земельної ділянки та внесенні відомостей про неї до Державного земельного кадастру, її сестра - ОСОБА_2, виготовила відповідну технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та 28.07.2017 і року отримала два витяги, відповідно до яких земельну ділянку площею 0,5115 га, яка була подарована їх батькові, було розділено на дві земельних ділянки: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0304, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2615 га, кадастровий номер :02:001:0303, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

На час видачі витягів власником вказаних у них земельних ділянок зазначено ОСОБА_4, а документом, що посвідчує його право на земельні ділянки -Державний акт від 15.01. 2003 року ВН 022587

З дня придбання вищевказаного майна батько здійснював своє право власності на вказане майно, його право власності на земельні ділянки ніким не оспорювалось та не заперечувалось.

Земельна ділянка площею 0,5115 га належала продавцю, ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 022587, виданого Ворошилівською сільською радою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.1997 року.

Однак, на час придбання її батьком земельної ділянки в 2003 році, Закону України «Про державний земельний кадастр» ще не було прийнято (дата набрання чинності - 01.01.2013 року), також не було створено і єдиної інформаційної системи Державного земельного кадастру, не було затверджено порядку внесення до неї відомостей про межі адміністративно-територіальних одиниць, не були перенесені до неї і записи про державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень (обтяжень) у їх використанні, зареєстрованих у Державному реєстрі земель, відтак зареєструвати земельну ділянку в батька не було можливості.

Відповідно до технічної документації земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, було поділено на дві земельних ділянки, площа яких, відповідно до норм, встановлених ст.121 Земельного кодексу України становила: 0,2500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,2615 га - для ведення особистого селянського господарства.

Загальна площа вказаних земельних ділянок становить 0,5115 га, що відповідає площі земельної ділянки, зазначеної в договорі дарування земельної ділянки від 17.01.2003 року.

28.07.2017 року земельні ділянки були зареєстровані в інформаційній системі Державного земельного кадастру, їм було присвоєно кадастровий номер :02:001:0304 - земельній ділянці площею 0,2500 га, та кадастровий номер :02:001:0303 - земельній ділянці площею 0,02615 га.

Відповідно до довідки Ворошилівської сільської ради № 52 від 31.01.2018 року заборони на спадкове майно ОСОБА_5 немає.

Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0304, площею 0,2500 га, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 23.02.2013 року в с.Ворошилівка, Тиврівського району, Вінницької області.

Визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:0303, площею 0,2615 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 23.02.2013 року в с.Ворошилівка Тиврівського району, Вінницької області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві, пояснила, що її батько, отримавши в дарунок житловий будинок та земельну ділянку, не зареєстрував її на себе.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визналі повністю.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер : :02:001:0304, площею 0,2500 га, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 23.02.2013 року в с.Ворошилівка, Тиврівського району, Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер : :02:001:0303, площею 0,2615 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 23.02.2013 року в с.Ворошилівка Тиврівського району, Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 26.04.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.