АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1650/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: 19, 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 3 серпня 2018 року у складі судді Льон О.М., повний текст рішення складений 7 серпня 2018 року,:

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24 грудня 2006 між ним та ОСОБА_5 було укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_5 порушив умови кредитного договору, суму кредиту в повному обсязі не повернув, внаслідок чого у нього станом на 31 березня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 66 696 грн. 47 коп., яка складається з: 656 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом, 57 295 грн. 65 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 5091 грн. 85 коп. - заборгованості за комісією та пенею, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини), 3152 грн. 21 коп. - штрафу (процентної складової).

Враховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 3 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем пропущено позовну давність для звернення до суду з позовом, про застосування якої відповідачем було подано заяву.

Не погодившись з даним рішенням суду АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 3 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що списання коштів з рахунку боржника, яке відбулось 3 жовтня 2015 року, та яке судом не було взято до уваги, було договірним відповідно до п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач не оспорив договірне списання коштів та не висловив свою незгоду зі списанням. Оскільки останній платіж по кредиту було здійснено 3 жовтня 2015 року, а з позовом банк звернувся до суду 28 квітня 2018 року, тобто банк звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлено, що 24 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ «КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_5 було укладено договір, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних.

ОСОБА_5 погодився, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлення із вказаними документами засвідчив своїм підписом.

Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частини недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав ОСОБА_5 не заявляв.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє впродовж 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк.

Порядок нарахування процентів та наслідки невиконання умов договору визначено у пункті 8.6 розділу І та пункті 5.5 розділу ІІ Умов та правил.

Термін дії кредитного ліміту пов'язано з терміном дії платіжної картки.

Пунктом 5.4 Умов та правил встановлено, що погашення процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного у платіжній картці.

Оскільки умови кредитного договору позичальником належним чином не виконувались, згідно з поданим розрахунком банком заборгованість ОСОБА_5 станом на 31 березня 2018 року становить у розмірі 66 696 грн. 47 коп., яка складається з: 656 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом, 57 295 грн. 65 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 5091 грн. 85 коп. - заборгованості за комісією та пенею, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини), 3152 грн. 21 коп. - штрафу (процентної складової).

В ході судового розгляду відповідач просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити у задоволенні позову з цієї підстави (а.с. 34).

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Суд, досліджуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписку з рахунку установив, що 3 жовтня 2015 року відбулось автоматичне погашення банком частини кредиту шляхом списання з картки 58 грн. 15 коп. (а.с. 62) і таке списання передбачено умовами кредитного договору від 14 грудня 2006 року, який він підписав (пункт 5.6 Договору). Відповідні заходи щодо оскарження дій банку з цього приводу відповідачем не вживались.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-134цс14, відповідно до правил користування платіжною картою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця картки(ст.. 261 ЦК України), а не з закінчення строку дії договору.

Таким чином, звернувшись з позовом у травні 2018 року, банк не пропустив строку позовної давності.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» строк дії картки, виданої на імя ОСОБА_5, закінчився у грудні 2013 року. (а.с.66 ). Доказів звернення відповідача із заявою про випуск нової картки після закінчення строку попередньої чи оформлення нової банківської платіжної картки у звязку з пролонгацією договору позивачем не надано.

Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Таким чином, визначаючи заборгованість ОСОБА_5 перед банком за кредитним договором, колегія суддів виходить із її розміру станом на 1 січня 2014 року (закінчення строку дії картки).

Виходячи із наданого позивачем розрахунку, заборгованість за кредитом у відповідача перед банком станом на 1 січня 2014 року становить 656 грн. 76 коп., заборгованість за процентами 169 грн. 80 коп. та заборгованість по комісії та пені 400 грн., а всього 1226 грн. 56 коп.

Враховуючи порушення ОСОБА_5 щомісячних зобовязань по сплаті, зокрема, процентів за фактичне користування кредитними коштами, з нього на користь банку підлягає стягненню сума фіксованого штрафу у розмірі 500 грн., а також штраф у розмірі 5% від суми задоволеного позову( 5% від 1226 грн. 56 коп.), що складає 61 грн. 32 коп., а всього 561 грн. 32 коп.

З даної суми боргу віднімається сума договірного автоматичного погашення простроченої заборгованості 30 жовтня 2015 року в розмірі 58 грн. 15 коп.

Тобто загальною сумою заборгованості за кредитом відповідача перед банком становить 1729 грн. 73 коп. (1787,88 58,15).

Вказані суми доведені письмовими доказами і підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь банку.

Щодо вимог позивача про стягнення сум, нарахованих за період з 1 січня 2014 року по 31 березня 2018 року, то задоволенню вони не підлягають, оскільки були заявлені банком поза межами строку дії кредитного договору.

Вищенаведені обставини справи дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що у відповідності до ч.2 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, понесені АТ КБ «Приватбанк» витрати на оплату судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 114 грн. 53 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 3 серпня 2018 року у даній справі - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2006 року в розмірі 1729 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 114 грн. 53 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Ю.В.Сіренко

ОСОБА_3

ОСОБА_4