"12" грудня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2018р. Справа №642/4866/18 Провадження №2/642/1650/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;

За відсутності позивачки ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, які заявили про розгляд справи за їх відсутності;

розглянув у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст. 181, 182,183, 191 СК України заявляє позовні вимоги до ОСОБА_4, а саме:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 18 серпня 2018р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача.

В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивачка вказала, вона з відповідачем проживала однією сімєю у зареєстрованому шлюбі.

Під час проживання народилась дитина: ОСОБА_5 18 серпня 2018р.н., яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Домовленості між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Добровільної участі в утриманні дитини відповідач не приймає.

Відповідач відзиву щодо заявлених позовних вимог, суду не надав.

Позивачка на позові наполягала, який визнав відповідач, що вказали в заявах наданих суду.

У разі визнання позову ухвалення рішення відбувається у порядку, визначеному ст.206 ч.4 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд..

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Вимогами статті 182 СК України визначено: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено: Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Статтею 191 СК України визначено: Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вимогами статті 141 СК України визначено:

1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Суд також вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, що відповідатиме завданням сімейного законодавства, відповідно до якого регулювання сімейних відносин здійснюється цим Сімейним кодексом здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю фізичного розвитку, для чого вона потребує матеріального забезпечення.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, 22 червня 1988р.н., на користь ОСОБА_3 (паспорт серії МТ422077, виданий Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 27 жовтня 2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 18 серпня 2018р.н. у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини, починаючи з 11.09.2018р.,

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв