РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4223/17

провадження у справі №2/0285/345/18

16 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Коцюба О.М.,

за участю секретаря Янкової Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2017 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» з позовом про відшкодування шкоди.

Свій позов обґрунтовує тим, що 26.03.2015 року близько 03 год. 00 хв. на 239 км. Автодороги Київ-Чоп в селі Пилиповичі Новоград-Волинського району відбулась дорожньо-транспортна пригода. Вказане ДТП відбулось внаслідок зіткнення автопоїзда DAF95XF480 днз ВС2086ВО у складі з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_4 та гужовим возом під керуванням ОСОБА_5 та пасажира ОСОБА_6. В результаті ДТП Візнику ОСОБА_5 та пасажиру ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження від яких вони загинули на місці. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за № 0000071 від 26.03.2015 року. Постановою прокурора від 28.07.2015 року кримінальне провадження було закрито. В результаті ДТП та його наслідків близьким родичам ОСОБА_3 було завдано матеріальної та моральної шкоди. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у відповідача. 20.04.2017 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, листом №1627/17 від 19.07.2017 року відповідач повідомив позивача про те, що причиною ДТП стало порушення Правил дорожнього руху України візником гужового возу ОСОБА_5, а тому ПАТ «СТ «Гарантія» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування. З даним рішенням позивач не погодився та звернувся із вказаним позовом до суду.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 26.03.2015 року, близько 03 год. 00 хв., сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автопоїзда DAF95XF480 днз ВС2086ВО у складі з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_4 та гужовим возом під керуванням ОСОБА_5.

За наслідками скоєного ДТП було порушено кримінальне провадження № 0000071 від 26.03.2015 року.

Постановою прокурора від 28.07.2015 року кримінальне провадження було закрито. Із вказаної постанови випливає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2015 року близько 03.год. 00 хв. на 239 км +300 м автодороги Київ-Чоп в с. Пилиповичі Новоград-Волинського району, візник однокінного гужового возу ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в порушення вимог п. 2.9.а), 7.2, 7.3, 7.7.а), б), 7.8, 10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи гужовим возом в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обладнаним світловідбивачами та ліхтарями, рухаючись по автомобільній дорозі державного значення, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав переваги у русі автопоїзду DAF95XF480 днз ВС2086ВО у складі з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_4, та виїхав на смугу руху останнього, що призвело до зіткнення (а.с. 6-9).

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000071 від 26.03.2015 року, було закрито у звязку зі смертю підозрюваного.

23.03.2017 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 звернувся до ПАТ «СТ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування на суму 10798 грн. 00 коп. (а.с. 15).

Відповідач, листом №1627/17 від 19.07.2017 року повідомив позивача про те, що причиною ДТП стало порушення Правил дорожнього руху України візником гужового возу ОСОБА_5, а тому ПАТ «СТ «Гарантія» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування (а.с. 16).

У позові позивач посилається на застосування ст. 1187 ЦК України яка регулює відносини щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Зазначає, що гужовий віз не є джерелом підвищеної небезпеки.

Однак, з такою позицією позивача не можна погодитьсь аналізуючи ч. 1 ст. 1178 ЦК України, яка зазначає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як вбачається зі змісту статті перелік видів діяльності, які створюють підвищену небезпеку, не є вичерпним.

Отже для віднесення тої чи іншої діяльності до джерела підвищеної небезпеки треба, щоб така діяльність створювала підвищену небезпеку для самої особи, яка її проводить, а також для інших осіб.

Підвищена небезпека в розумінні даної статті означає більшу вірогідність настання негативних, шкідливих наслідків, ніж при проведенні будь-якої іншої діяльності. Причиною підвищеної небезпеки є такі властивості об'єктів, з якими проводиться діяльність, які обумовлюють неможливість повного контролю за такою діяльністю з боку людини. Тому, незважаючи на дотримання правил техніки безпеки, існує підвищена вірогідність завдання шкоди внаслідок проведення такої діяльності. Керування гужовим возом не виключає підвищеної небезпеки для особи, яка керує гужовим возом та інших осіб.

Тому, при вирішені спору слід керуватися нормами ст. 1188 ЦК України.

Ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Органом досудового розслідування та постановою про закриття кримінального провадження встановлено вину ОСОБА_5 у скоєнні ДТП.

Інших доказів на підтвердження вини водія автопоїзда DAF95XF480 днз ВС2086ВО у складі з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_4 позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, вимоги позивача про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» є безпідставними.

На підставі вищевикладеного слід відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування шкоди у повному обсязі.

Повний текст рішення складено 20.04.2018 року.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Головуючий: О.М. Коцюба