УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг», -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва Андрія Володимировича, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва А.В. щодо винесення постанови від 25.06.2018 р. ВП №55206122 про повернення виконавчого документа стягувачеві, а також визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва Андрія Володимировича від 25.06.2018 р. ВП №55206122 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 19 вересня 2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва було розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та зобов'язання вчинити певні дії. Позов було задоволено повністю.

28 квітня 2017 р. судом було видано виконавчий лист.

За вказаним виконавчим листом Солом'янським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП №55206122.

Проте, 25.06.2018 р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаврилівим А.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зазначену постанову заявник (стягувач) отримав 16.07.2018 р.

Зі змісту постанови вбачається, що її прийнято на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем встановлено, що у боржника нібито відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходу щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З даною постановою він повністю не погоджується, вважає її незаконною, а дії державного виконавця протиправними.

Так, стягувач вважає, що державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №55206122 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з порушенням норм матеріального права та зазначена постанова має бути скасована, оскільки державним виконавцем не здійснено усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про неналежне виконання державним виконавцем своїх прямих обов'язків та порушення законних прав.

Ухвалою суду від 03.10.2018 р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг».

В судовому засіданні заявник (стягувач) ОСОБА_1 доводи та вимоги скарги підтримав в повному обсязі, скаргу просив задовольнити та скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гавриліва Андрія Володимировича від 25.06.2018 р. ВП №55206122 про повернення виконавчого документа стягувачеві, посилаючись на надані докази.

Державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаврилів А.В. в судовому засіданні проти вимог поданої скарги заперечував, посилаючись на те, що постанова ВП №55206122 від 25.06.2018 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена ним у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Тому просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги третю особу було повідомлено належним чином, будь-яких клопотань, письмових пояснень щодо поданої скарги від заінтересованої особи до суду не надійшло.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов'язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 р. стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 6547,30 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1631,84 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 89161 грн. 34 коп., а всього 97340 грн. 48 коп.

26.09.2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист в справі № 760/8820/16-ц, на підставі зазначеного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 р.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наданих суду ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, 21.11.2017 р. старшим державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кісельовою В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55206122, з примусового виконання виконавчого листа № 760/8820/16-ц, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 26.09.2017 р. про стягнення з ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» на користь ОСОБА_1 97340,48 грн.

23.11.2017 р. старшим державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кісельовою В.В. винесено постанову ВП № 55206122 про арешт майна, що належить боржнику ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 97340,48 грн.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Найденка В.О. від 16.04.2018 р. ВП №55206122, виконавчий лист №760/8820/16-ц, виданий 26.09.2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» на користь ОСОБА_1 97340,48 грн., передано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві для організації подальшого виконання.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гавриліва А.В. від 23.04.2018р. ВП №55206122, прийнято виконавче провадження № 55206122 з примусового виконання виконавчого листа №760/8820/16-ц, виданого 26.09.2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» на користь ОСОБА_1 97340,48 грн.

08.05.2018 р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаврилівим А.В. винесено постанову ВП № 55206122 про приєднання виконавчого провадження №55206122 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 760/8820/16-ц до зведеного виконавчого провадження №56352752, яке веде ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві.

25.06.2018 р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаврилівим А.В. винесено постанову ВП № 55206122 про виведення виконавчого провадження №55206122 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 760/8820/16-ц із зведеного виконавчого провадження №56352752, яке веде ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гавриліва А.В. ВП №55206122 від 25.06.2018 р. виконавчий документ № 760/8820/16-ц, виданий 26.09.2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» на користь ОСОБА_1 97340,48 грн., було повернуто державним виконавцем стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

При цьому, державним виконавцем не було вжито заходів щодо виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

Державним виконавцем не здійснювався вихід за юридичною адресою боржника для виявлення майна.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Наведе свідчить, що державний виконавець не вжив достатніх заходів щодо примусового виконання судового рішення, не використав всіх передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» прав під час здійснення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги принцип обов'язковості виконання рішень, встановлений ст. 129 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гавриліва А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП №55206122 від 25.06.2018 р. є неправомірним, оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є безпідставною і передчасною, а тому скасуванню, а державний виконавець зобов'язаний вчинити дії щодо поновлення даного виконавчого провадження та виконання судового рішення.

Таким чином, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 76-81, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» про повернення виконавчого документа стягувачу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.06.2018 року у ВП № 55206122.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.06.2018 року у ВП №55206122 по виконанню виконавчого листа № 760/8820/16-ц, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 26.09.2017 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» на користь ОСОБА_1 97340 грн. 48 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кушнір С.І.