Справа № 311/1067/18
Провадження № 2/311/593/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 листопада 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Василівка цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, про стягнення боргу кредитором спадкодавця, суд,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2018 року до Василівського районного суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитом спадкодавця (а.с.2-5).

Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 08 травня 2018 року, справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 73).

Ухвалою суду від 08 травня 2018 року розгляд цивільної справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 77).

Ухвалою суду від 08 травня 2018 року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівську державну нотаріальну контору Запорізької області (а.с. 78).

Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 07 серпня 2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

31 липня 2016 року позичальник ОСОБА_2 померла.

Позивачем 02 березня 2017 року направлена претензія кредитора до Василівської державної нотаріальної контори. 23 березня 2017 року позивачем отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

04 жовтня 2017 року позивачем до спадкоємиці померлої ОСОБА_1 направлено лист-претензію, однак жодних дій відповідачем на погашення заборгованості не вжито.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 07 серпня 2006 року становить 15 136,17 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, та складається з наступного: 6 971,10 грн. - тіло кредиту; 6 035,24 грн. - нараховані проценти за користуванням кредитом; 2 129,83 грн. нарахована пеня.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1, як спадкоємиці після померлої ОСОБА_2, на свою користь заборгованість у розмірі 15 136,17 грн. та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн..

В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та у встановленому законом порядку, відзив на позов не надала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 07 серпня 2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6, 17-50).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, наддавши ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

31 липня 2016 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 серпня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (а.с.53).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 02 березня 2017 року на адресу Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області направлена претензія кредитора (а.с.56). 23 березня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.57).

04 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив лист-претензію до ОСОБА_1, про необхідність сплатити заборгованість за договором про надання кредиту після смерті ОСОБА_2 (а.с.58).

Станом на дату смерті ОСОБА_2, її заборгованість перед банком за кредитним договором від 07 серпня 2006 року становить 15 136,17 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, та складається з наступного: 6 971,10 грн. - тіло кредиту; 6 035,24 грн. - нараховані проценти за користуванням кредитом; 2 129,83 грн. нараховано пені, що підтверджено розрахунком заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.6-15).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

За змістом ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не зазначив про відмову від неї.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 цієї статті.

Так, згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцем і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962 цс16.

Відповідно до ч.2 п. 32 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5, з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Суд зазначає, що до спадкоємців боржника обов'язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

В порушення вищевикладених норм, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність, об'єм та вартість спадкового майна після смерті ОСОБА_2

Згідно відповіді виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, на день смерті ОСОБА_2 разом з нею були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1: ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_1 у визначений ст.. 1270 ЦК України не заявила. Вказане свідчить про прийняття спадщини відповідачем у справі ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Судом встановлено, що з претензією до спадкоємців померлої ОСОБА_2 позивач звернувся 02 березня 2017 року, за якою 09 березня 2017 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою Запорізької області заведено спадкову справу № 22/2017 (а.с. 85-93).

Суд звертає увагу, що ні додані позивачем до позовної заяви докази, ні спадкова справа, ні матеріали цивільної справи не містить допустимих доказів на підтвердження складу спадкового майна, вартості майна, одержаного відповідачем ОСОБА_1 у спадщину. Згідно матеріалів спадкової справи, відповідач ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не зверталася, відомості про належність будь-якого нерухомого чи рухомого майна спадкодавцю ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Судом вживалися заходи для встановлення наявності у відповідача того чи іншого майна.

Згідно відповіді Відділу у Василівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.06.2018, за ОСОБА_1, право власності на земельні ділянки не зареєстровано (а.с. 113).

Згідно відповіді територіального сервісного центру № 2347 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 136).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно не зареєстровано, є інформація про накладення арешту на невизначене майно Відділом ДВС Василівського РУЮ (а.с. 137-138).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 149).

Згідно відповіді РКП «Василівське БТІ» Василівської районної ради Запорізької області від 05.11.2018, станом на 31.12.2012, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру № 94, розташовану за адресою: Запорізька область, Василівський район, місто Дніпрорудне, вул.. Героїв праці, 21, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2002 (а.с. 158).

З огляду на викладене, виходячи з вимог законодавства про те, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів наявності у відповідача ОСОБА_1 спадкового майна та вартості цього майна, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Наявне у відповідача на праві власності нерухоме майно у вигляді квартири не є спадковим майном в розумінні ЦК України, а є особистою приватною власністю відповідача.

Аналогічних позицій дотримується Верховний Суд в постановах, винесених у справі № 161/16108/16-ц від 31.10.2018, справі № 551/19/17 від 11.07.2018 та ін...

Додатково суд враховує та звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч.3 ст.1281 ЦК).

Разом з тим, обов'язок спадкоємців виконати вимогу кредитора у спосіб, передбачений ч.2 ст.1282 ЦК, тільки у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців.

Недотримання цих строків, які є пресічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємця.

Отже, встановлені ст.1281 ЦК строки - це строки, в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

З матеріалів справи встановлено, що боржник ОСОБА_2 померла 31 липня 2016 року, а з відповідною претензією до спадкоємців померлої позивач звернувся тільки 02 березня 2017 року, за якою 09 березня 2017 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою Запорізької області заведено спадкову справу № 22/2017 (а.с. 85-93).

Як вбачається із зібраних у справі письмових доказів, ні у позовній заяві, ні в претензіях, які направлялися Банком до нотаріальної контори і спадкоємцю померлого боржника, позивачем не зазначалося, коли конкретно йому стало відомо про смерть позичальника, що унеможливлює встановлення судом дотримання позивачем визначеного ч.2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

У звязку з відмовою в позові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. стягненню з відповідача не підлягають.

Одночасно, суд зазначає, що у звязку зі зміною назви позивача з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в резолютивній частині рішення необхідно зазначити змінену назву позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 80, 263-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08 листопада 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4