03.04.2018 Справа № 363/3632/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді у загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання на утримання доньки. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 08.10.2005 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, перебуваючи в шлюбі 19.01.2011 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька. 24.10.2014 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з тим, що у позивача від другого шлюбу народився син, 13.01.2016 року, який повністю знаходиться на утриманні позивача, а також дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, у звязку з наявністю у платника аліментів іншої дитини.

Ухвалою суду від 08.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні, заперечувала, оскільки матеріальне становище позивача не погіршилось, він має стабільний та регулярний дохід, а тому заявлений позов вважає безпідставним та не обґрунтованим, в задоволені позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду від 22.01.2015 року стягнуто щомісячно на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.01.2029 року.

Як вбачається з довідки виданої ОСОБА_1, що він працює в ПАТ «Банк Січ» на посаді заступника начальника управління супроводу та контролю мережі з 03.02.2016 року. Його дохід за період з 01.03.2017 року по 31.08.2017 року склав 106 176,53 грн.

Згідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія І-БК №482427 від 19.01.2016 року, батьками являються: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_3.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках передбачених цим кодексом.

Згідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру аліментів, наявність у нього іншої дитини та дружини не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки дані обставини враховуються судом лише при розгляді справ про стягнення аліментів.

За таких обставин, позивачем не надано належних доказів, щодо зміни матеріального стану, у розумінні статті 192 СК України, а тому суд приходить до висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 4, 180-182 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 13 квітня 2018 року.

Суддя О.Д. Рудюк