Справа № 629/987/18
Номер провадження 2/629/679/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб між ними розірваний за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2015 року. Від даного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого з відповідача на її користь на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.03.2015 року стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини. 13.01.2017 року за рішенням суду розмір аліментів було зменшено з 1/3 до 1/6 частини всіх видів його заробітку в звязку з тим, що він сплачує аліменти ще на одну дитину. На даний час дитина від шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є повнолітньою, в теперішній час працює. Їх неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, вона не має можливості забезпечити дитину всім необхідним для життя, здоровя та розвитку, потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини, тому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1/6 до 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач в судове засідання не зявилася, але надавала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Крім цього просила в разі неявки відповідача по справі в судове засідання винести заочного рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі.
Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Крім цього зазначив, що фактично мешкає за адресою: смт. Панютино, м. Лозова, Харківської області, вул. Залізнична, б. 19 та працює електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця».
Дослідивши матеріали справи, та беручи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2015 року. Від даного шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 063509, виданим виконавчим комітетом Панютинської селищної ради міста Лозова Харківської області 20.11.2006 року. Син після розірвання шлюбу проживає з позивачем по справі ОСОБА_1
За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.03.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 лютого 2015 року і до досягненням дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 було видано виконавчий лист про стягнення аліментів.
13 січня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області було винесено рішення, яким зменшений розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягненням дитиною повноліття, тобто до 10.11.2024 року. Рішення набрало законної сили, і чинне на час розгляду даної справи. На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 було видано виконавчий лист про стягнення аліментів.
При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу останнього прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 13.01.2017 року.
Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
При задоволенні позову суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб; наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, до яких належать: - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; - інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоровя, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобовязаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобовязань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу.
Так, як вбачається з матеріалів справи з 06 жовтня 2017 року припинилося стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на користь ОСОБА_4 в звязку з досягненням їх донькою ОСОБА_5 повноліття, присуджені рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.01.2017 року. Тобто матеріальне становище відповідача покращилося.
Крім цього, як зазначила в позові позивач, у неї на даний час матеріальне становище також змінилося у бік погіршення, оскільки неповнолітній син сторін по справі потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, а тому вважає, що аліменти які сплачує відповідач по справі на її користь на утримання їх спільного сина не забезпечують в повній мірі потреби дитини.
Враховуючи зміни в матеріальному стані платника аліментів ОСОБА_2 суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зміни розміру стягнення аліментів, визначеного рішенням суду від 13.01.2017 року. При цьому суд бере до уваги усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з суми прожиткового мінімуму на 2017 рік, встановленого для дитини відповідного віку згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» за поданням Міністерства фінансів, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, збільшивши розмір сплачуваних аліментів з 1/6 до 1/4 частини.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягатимуть стягненню, суд бере до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, зокрема, потреби дитини; враховує стан здоровя та матеріальне становище стягувача аліментів; стан здоровя платника аліментів, зміни в сімейному житті платника аліментів, зважає на поліпшення матеріального стану платника аліментів, який не являється інвалідом, не страждає на хронічні захворювання, є працездатним, працює електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця», суд зважує на умови проживання, витрати на проживання, поточні потреби як стягувача аліментів, так і платника аліментів, їх дитини, також суд ураховує те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобовязання, а тому задовольняє позовні вимоги.
При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном.
Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), а також з врахуванням стану здоров'я дитини, матеріального становища сторін, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на виховання спільної дитини на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Саме такий розмір стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для забезпечення побутових потреб дитини.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Позивач при подачі позовної заяви до суду звільнена від сплати судового збору, а тому суд вважає за необхідне покласти на відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплатити судовий збір на користь держави у розмірі 704 гривні 80 копійок.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст. 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист № 629/3512/16-ц, виданий 13.01.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучив його до матеріалів справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка смт. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянка України, не працює, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 4, паспорт серії МН № 814890, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 01.03.2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, працює електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 47, фактично мешкає за адресою: смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, вул. Залізнична, б. 19, паспорт серії МН № 814831, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 22.02.2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.
Суддя Н.А. Смірнова