РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20.03.2001 року в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 37.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.03.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №37. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинено в 2012 році, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати у її відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20.03.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №37, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №171270 від 12.12.2017 року, яке долучено до матеріалів справи.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується даними свідоцтв про народження: серії І-КЕ № 064695, виданого 13.04.2001 року та серії 1-КЕ № 126252, виданого 09.04.2004 року, копії яких долучено до матеріалів справи.

Протягом подружнього життя відносини між сторонами не склалися через різні погляди на життя та ведення господарства, відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2012 році, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Про цьому позивач вважає, що відновити шлюб неможливо.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

За нормами ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з відповідачем, відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки позивачем суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу, України, ст.ст. 4, 12, 13, 247, 263, 265, ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.03.2001 року в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 37 розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особами, які були учасниками судового процесу, але не були присутніми під час проголошення рішення суду, в той же строк, з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Ніколаєнко