Номер провадження: 22-ц/785/5618/18
Номер справи місцевого суду: 523/3630/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про повернення справи до суду першої інстанції за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, представника за довіреністю - ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання іпотечного договору недійсним і зняття заборони, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання іпотечного договору недійсним і зняття заборони.

Свої вимоги мотивував тим, що 21.08.2007р. між ОСОБА_3 і ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», був укладений договір про іпотечний кредит № 1501/0312, предметом якого є надання позичальнику грошових коштів у сумі 63 750,00 дол. США (що за курсом НБУ дорівнювало 321 937,50 грн.) під 12% річних на строк 156 місяців з поверненням не пізніше 21.08.2020р. для придбання двокімнатної квартири за договором купівлі-продажу від 21.08.2007р., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (п. п. 1.1, 1.2) (далі Кредитний договір).

Виконання позичальником кредитних зобов'язань згідно розділу 2 Кредитного договору забезпечувалось нотаріально посвідченим іпотечним договором нерухомого майна, укладеним одночасно з укладанням Кредитного договору.

За договором купівлі-продажу квартири 21.08.2007р. позивач купив у ОСОБА_6 за 378 750,00 грн. двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1919 та у Державному реєстрі правочинів за № 2295062.

На виконання умов Кредитного договору між сторонами був укладений іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира, загальною площею 47,6 кв. м, жилою площею 29,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений ПН ОМНО ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 1926, а також накладено заборону відчуження предмета іпотеки, зареєстровану в реєстрі за № 277 (далі Іпотечний договір).

Рішенням Суворовського районного суду від 27 квітня 2018 року позов ОСОБА_3, було задоволено у повному обсязі.

Було визнано недійсним іпотечний договір, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний орщадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний орщадний банк України», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1926.

Знято заборону відчуження предмета іпотеки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, накладену в порядку забезпечення кредитного договору та зареєстровану 21.08.2007 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 277.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Разом із тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а саме 05.11.2018 року від ОСОБА_3 надійшла заява про повернення справи до суду першої інстанції, у звязку із поданням ним заяви до Суворовського районного суду м. Одеси про ухвалення додаткового рішення (а.с.137-140).

Перевіривши законність і обґрунтованість поданої заяви, заслухавши доповідача, доводи заяви, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст.365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в даному випадку нерозгляд заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі, може вплинути на права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, що є недопустимим, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність повернення справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Однак до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 06.11.2018 року, на 15.00 год. учасники справи не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності її учасників, повідомлених належним чином.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 08.11.2018 року.

Керуючись ч.3 ст.365, ст.ст. 368, 381, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, представник за довіреністю - ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання іпотечного договору недійсним і зняття заборони, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, повернути до Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заяву слід розглянути протягом 20 днів з дня надходження справи до суду першої інстанції та повернути справу до апеляційного суду Одеської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2