ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/3/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника ПАТ "УкрСиббанк" ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/16146/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 березня 2018 року (ухваленого суддею Братасюком В.М., повний текст рішення складено 09 березня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання зобовязання припиненим,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати припиненими у звязку з виконанням зобовязання за кредитним договором від 20.07.2007 року за №0, в частині повернення всього тіла кредиту, в частині відсотків за користування кредитними коштами, що були нараховані станом на 15.04.2014 року, в частині пені нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору, визначеної станом на 15.04.2014 року.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.04.2014 року достроково стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором солідарно з нього та поручителів.

Посилаючись на те, що рішення суду виконане, а виконавче провадження закінчено вважає виконаним зобов'язання по сплаті всього тіла кредиту, нарахованих відсотків та пені станом на дату ухвалення рішення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 1 березня 2018 року позов задоволено частково .

Визнано припиненими у звязку з виконанням зобовязання за кредитним договором від 20.07.2007 року за №0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, в частині повернення суми тіла кредиту, суми процентів за користування кредитними коштами, визначеної станом на 16.05.2013 року, суми пені, нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору, визначної станом на 16.05.2013 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ УкрСиббанк звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись те, що воно прийняте без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Апелянт зазначив, що рішення суду виконане не у повному обсязі, оскільки предметом зобов'язання за кредитним договором була іноземна валюта та судовим рішенням стягнуто заборгованість в іноземній валюті з визначенням гривневого еквівалента цієї суми на дату ухвалення рішення.

Вказав, що погашення гривневого еквівалента боргу у 2016 році не може вважатись повним виконанням рішення суду та зобов'язання за кредитним договором, оскільки між сторонами існували зобов'язання в іноземній валюті і державна виконавча служба виконуючи рішення суду на підставі ст. 53 Закону України Про виконавче провадження повинна була конвертувати сплачені на виконання рішення суду кошти у національній валюті в іноземну валюту по курсу на день зарахування коштів. Крім цього, вважає, що суд повинен був закрити провадження у даній справі, оскільки позивач звертався з позовом про визнання припиненим кредитного і іпотечного договорів та зняття обмежень з предмета іпотеки і у задоволенні вказаного позову йому було відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що апелянт просив стягнути суму боргу за кредитним договором в гривневому еквіваленті, тому суд задовольнив позовні вимоги, які ставились позивачем. Державний виконавець не вправі сам визначати валюту стягнення відмінну від тієї, що вказана у виконавчому документі, а також збільшувати чи зменшувати суму боргу, яка підлягає до стягнення. Правомірність дій державного виконавця та факт виконання судового рішення підтверджується судовим рішенням.

В судовому засіданні представник ПАТ УкрСиббанк підтримав подану апеляційну скаргу і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 2007 року між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання кредиту за №0, згідно з умовами якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти на умовах, визначених цим Договором.

15 квітня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було ухвалене рішення у справі №607/12028/13-ц про дострокове стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» з позивача та третіх осіб, як з солідарних боржників, всієї суми заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 564749, 08 доларів США, що станом на 16.05.2013 року становить 4514039,40 гривень, пеню в розмірі 18281 доларів США, що еквівалентно станом на 16.05.2013 року 146120,02 гривень, 3441 гривню в повернення сплаченого судового збору.

27.01.2015 року державною виконавчою службою були відкриті виконавчі провадження ВП №46242657, ВП №46245364, ВП №46242790 та ВП №46242912.

Постановою від 29.04.2016 року у ВП 46242657 з примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2014 року де стягувачем є відповідач, а боржником позивач, головним державним виконавцем відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з сплатою визначеного зазначеним вище рішенням суду боргу в повному обсязі, виконавче провадження було закінчене, припинено чинність арешту майна боржника за номером обтяження №8549607, та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року (№ провадження 22-ц/789/1088/16, відхилено апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» та залишено в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги Банку на неправомірні рішення та дії державного виконавця і скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, а т.ч. ВП 46242657.

Вирішуючи спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконання боржником судового рішення про дострокове повернення кредиту підтверджується постановою державного виконавця від 29.04.2016 року у ВП 46242657 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у зв'язку з сплатою боргу в повному обсязі, правомірність якої встановлено ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року, тому є підстави вважати, що припинились зобов'язальні відносини сторін станом на дату проведення розрахунку 16.05.2013 року.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов'язання, вираженого сторонами договору в іноземній валюті, а отже сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов'язання на підставі кредитного договору згідно з яким ОСОБА_4, як позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 573000 доларів США (а.с. 9).

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.04.2014 року достроково стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором солідарно з нього та поручителів у валюті кредитного договору з визначенням гривневого еквіваленту заборгованості по курсу валют встановленому НБУ на дату ухвалення рішення суду (а.с. 13-14).

Рішення суду виконувалось протягом 2015-2016 років і курс долара з квітня 2014 року по 2016 рік значно зріс.

Державний виконавець при виконанні рішення суду зобов'язаний був керуватися положеннями статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», за частиною третьою якої в разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у разі виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно постанови державної виконавчої служби від 24.09.2016 року сума сплачена у гривнях на погашення кредиту - 4514039,40 грн. погашає заборгованість за кредитом в сумі 184671,21 долар США.

ПАТ "УкрСиббанк" не погоджувалося з постановою державної виконавчої служби від 29.04.2016 року про закінчення виконавчого провадження та оскаржувало її до суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2016 року відмовлено в задоволення скарги ПАТ "УкрСиббанк".

Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2016 року скасовано.

Визнано неправомірними та скасовано постанови державних виконавців відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у тернопільській області від 29 квітня 2016 року про закінчення виконавчих проваджень №46242790, №46242912, №46245364, №46242657.

Таким чином здійснення виконання зобов'язання за судовим рішенням у національній валюті, а не у валюті кредиту, без врахування офіційного курсу валют НБУ, зумовило виконання судового рішення не у повному обсязі, тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене підстав для визнання зобов'язання за кредитним договором станом на 16.05.2013 року припиненим не має, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги про те, що провадження у даній справі підлягало закриттю на підставі ст. 255 ЦПК України, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 13 грудня 2016 року вирішено спір між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав оцінюються критично, оскільки у вищевказаній справі був інший предмет спору, що підтверджується змістом судового рішення (а.с. 20-23, 37-38.)

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вказане, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 1 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким відмовити в позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання зобовязання за кредитним договором від 20.07.2007 року припиненим у зв'язку з виконанням зобов'язання.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий Г.В.Бершадська

Судді Б.О.Гірський

ОСОБА_8