Справа №480/2893/16-ц 25.04.2018
Провадження №22-ц/784/509/18
Справа № 480/2893/16-ц Головуючий першої інстанції: Шаронова Н.О.
Провадження №22-ц/784/509/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: Колосовський С.Ю.
Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючий суддя - Колосовський С.Ю.,

судді: Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Тищенко Л.С.,

за участю: відповідача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів.

Позивач вказував, що від шлюбу з відповідачем має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 травня 2014 року і до повноліття дитини.

На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист № 480/1606/14-ц.

Після ухвалення рішення він добровільно сплачував аліменти протягом чотирьох місяців.

З 18 лютого по 31 грудня 2015 року мав різні місця роботи. В цей час державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плата, після чого проводилось утримання ? частин заробітної плати. На теперішній час він офіційно не працює, доходів немає, за своєю спеціальністю належну роботу знайти не може. У зв'язку з цим не має можливості сплачувати аліменти в розмірі передбаченим рішенням суду.

Враховуючи викладене позивач просив зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з ? частки від заробітку на тверду грошову суму у розмірі 750 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

В січні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву про збільшення розміру та зміни способу стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що ОСОБА_4 як батько їх спільної дитини, аліментів присуджених рішенням суду, не сплачує вже протягом чотирьох місяців, участі у вихованні дитини не приймає, матеріального не допомагає. Вона самостійно утримує доньку, але дитина дорослішає і її потреби збільшуються, а її заробітку недостатньо для повноцінного життя, навчання та розвитку дитини. До того ж, дитина часто хворіє, у зв'язку з чим необхідні затрати на купівлю ліків та її оздоровлення. Крім того, на її утриманні знаходиться її хвора матір, на лікування якої необхідні значні затрати.

Разом з цим, відповідач інших утриманців не має та хоча і офіційно не працевлаштований, але виїжджає на роботу за кордон та отримує там дохід який складає приблизно 1000 євро на місяць, у зв'язку з цим має можливість надавати дитині матеріальну допомогу.

Враховуючи вище зазначене, ОСОБА_2 просила змінити спосіб виплати аліментів з 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, які стягуються із ОСОБА_4, на тверду грошову суму у розмірі 2747 грн. щомісячно.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року у задоволені первісного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково. Ухвалено стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині часткового задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Рішення в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку на підставі ч.1.ст.367 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, сторони з 27 серпня 2011 року по 17 червня 2015 року перебували у шлюбі та є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 травня 2014 року і до повноліття дитини.

Із довідки Виконавчого комітету Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області № 265 від 23 січня 2017 року вбачається, що малолітня ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю.

За інформацією Ольшанського дошкільного навчального закладу Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 23 січня 2017 року донька сторін відвідує цей дошкільний навчальний заклад за харчування в якому відповідач сплачує кошти.

ОСОБА_2 працює в БТУ відділу освіти Миколаївської державної адміністрації на посаді керівника гуртка, і її дохід за період з 01 липня по 31 грудня 2016 року склав 18384,34 грн. і це підтверджується довідкою роботодавця №18 від 23 січня 2017 року

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз змісту ст.ст. 181, 192 СК України дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи, з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивач, як на підставу такого збільшення відповідно до ст.192 СК України, посилалась на покращення матеріального положення платника аліментів, зокрема, на наявність у нього роботи за кордоном та отримання ним приблизно 1000 євро на місяць, а також збільшення витрат на доньку у зв'язку з тим, що вона дорослішає.

Як видно з копії трудової книжки ОСОБА_4 серії НОМЕР_1, останній з 03 лютого 2014 року офіційно не працевлаштований.

З наявних у матеріалах справи відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області Державної фіскальної служби України слідує, що у ОСОБА_4 відсутні данні про доходи за період 2016-2017 роки.

Сімейний стан ОСОБА_4 змінився, а саме 19 вересня 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 про, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2.

Інформації про наявність у ОСОБА_4 інших аліментних зобов'язань матеріали справи не містять.

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України позивач протягом 2016-2017 років декілька разів перетинав державний кордон.

Із довідки від 01 грудня 2017р. вбачається, що позивач працює на території Польщі водієм-експедитором з 01 листопада 2017р. і отримує щомісячно 1100 злотих, що за курсом НБУ на даний час складає 8394,1 грн.

Станом на 31 січня 2018р. заборгованість ОСОБА_4 по аліментам складає загалом 15612 грн., при цьому щомісячні обов'язкові платежі за грудень 2017р. та січень 2018р. складають 2150 грн.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, які пов'язані зі зміною майнового стану платника аліментів, оскільки доведено, що останній отримує заробітну плату, яка є наближеною до середньої по регіону (8828 грн. у грудні 2017р.), а також, що присуджений розмір аліментів є меншим ніж той, який ОСОБА_2 отримувала до пред'явлення позову, що фактично свідчить про зменшення розміру аліментів, хоча у задоволенні первісного позову відмовлено. У зв'язку з чим, висновок суду про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій формі у мінімальному розмірі, визначеному ст.182 СК України є помилковим.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає зміні зі збільшенням розміру стягнення до 2200 грн.

Сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір підлягає поверненню ОСОБА_2 на підставі ст.7 Закону «Про судовий збір» як помилково сплачений у зв'язку з тим, що вона будучи позивачем у аліментних правовідносинах згідно з п.3 ч.1 ст.5 цього Закону має відповідні пільги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року в частині визначення розміру стягнення аліментів за зустрічним позовом змінити збільшивши їх розмір з 930 грн. до 2200 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Головному управлінню державної казначейської служби України в Миколаївській області повернути з державного бюджету ОСОБА_2 1057 грн. 21 коп. судового збору, сплаченого нею 22 лютого 2018р. за квитанцією №0.0.972037303.1.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2018р.

Головуючий: Судді: