Справа № 361/5609/16-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/1349/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 3 24.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Сліпченка О.І., суддів Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2,

заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Броварської

міської ради Київської області, ,

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання фізичної особи обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування і призначення піклувальника,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

В вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із вказаною заявою, в обґрунтування якоої посилався на те, що ОСОБА_3 є його сестрою по матері. З 2011 року їй присвоєно третю групу інвалідності з діагнозом: легка розумова відсталість. Крім того, ОСОБА_3 страждає на синдром залежності від алкоголю, стоїть на обліку у психіатра, хвора на епілепсію ускладнену зловживанням спиртними напоями у зв'язку із чим неодноразово проходила лікування.

Наявність такого захворювання суттєво впливає на її здібність розуміти значення своїх дій та керувати ними. Своїми діями ОСОБА_3 ставить себе та його у скрутне матеріальне становище, своєчасно не вносить плату за квартиру та комунальні послуги, у зв'язку з чим має значну заборгованість. Він проживає у вищевказаній квартирі спільно із сестрою, будь-якого іншого житла не має. Зазначає, що може бути піклувальником ОСОБА_3, оскільки є її братом, може надавати постійну допомогу у веденні господарства та догляді, забезпечуючи тим самим реалізацію її законних особистих немайнових та майнових прав.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_3 з моменту набрання законної сили рішенням суду обмежено дієздатною та встановлено піклування. Призначено піклувальником ОСОБА_3- ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що здійснюючи розгляд заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції не вирішив питання щодо її участі під час розгляду, що призвело до обмеження гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя. Вказує, що на момент подання заяви та її розгляду вона проживала у місті Одеса, про що заявнику було відомо з серпня 2016 року. Вважає, що ОСОБА_2 діяв недобросовісно та звернувся з вказаною заявою без достатньої для цього правової підстави, що мало на меті перешкоджати їй розпоряджатись майном та заволодіння грошовими коштами, які вона отримує в якості пенсії.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів

3)показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає у повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 обмежено дієздатною, оскільки остання зловживає спиртними напоями, має діагноз синдром залежності від алкоголю, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з 2013 року Броварської ЦРЛ Київської області та з 2003 року - у лікаря психіатра, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 234 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Статтею 237 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) визначено, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві народилася ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як між сестрою та братом підтверджується свідоцтвами про їх народження, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_4 із ОСОБА_5, свідоцтвами про розірвання шлюбу ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Згідно із випискою із акту огляду МСЕК № 0397608 з 01 вересня 2011 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності довічно. Діагноз МСЕК легка розумова відсталість.

Відповідно до виписки із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого, - ОСОБА_3 встановлений діагноз: синдром залежності від алкоголю, алкогольна інтоксикація.

Відповідно до довідки форми № 3 від 07 жовтня 2016 року, виданої КП «Житлово-експлуатаційна контора-3» у АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Із акту обстеження житлово-побутових умов від 02 вересня 2016 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області зі слів ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться у розшуку. За час проживання на даній житловій площі неодноразово і вдень і вночі галасом порушувала спокій сусідів, які мешкають поруч, зловживала алкогольними напоями, чим унеможливлювала нормальне проживання членів сім'ї та сусідів. Даний факт підтверджено сусідами: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

31 липня 2016 року заяву ОСОБА_2 про зникнення ОСОБА_3 від 30 липня

2016 року внесено до ЄРДР, правова кваліфікація частина перша статті 115 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0003252.

Відповідно до висновку про стан здоров'я, складеного ЛКК Броварської центральної районної лікарні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за станом здоров'я може бути опікуном.

Частиною 1 ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно із ч. 2 ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд залишив поза увагою відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_3 ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Наявність боргу по оплаті комунальних послуг за АДРЕСА_1, в якій вона проживає та на що посилається заявник, не є доказом скрутного матеріального становища, як і відсутні докази, що дана заборгованість виникла в результаті зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями.

Згідно із положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним" справа про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених у статті 237 ЦПК України, зокрема, членами її сім'ї, органом опіки та піклування.

За правилом ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Відповідно до ст. 241 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення), суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

В матеріалах справи відсутні відомості про обговорення питання про призначення ОСОБА_2В опікуном, а відповідно до ст. 241 ЦК України суд може призначити особу опікуном лише за поданням органу опіки та піклування.

У даному випадку суд першої інстанції призначив опікуна без подання органу опіки і піклування.

Крім того, у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи повинні бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 1 ст. 238 ЦПК України).

Психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті (ст. 1 Закону України "Про психіатричну допомогу").

Для того, щоб можна було обмежити фізичну особу у цивільній дієздатності, наявний у неї психічний розлад повинен саме істотно впливати на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Визначення наявності або відсутності психічного розладу, а також його стійкості або тимчасовості є виключною компетенцією лікарів-психіатрів.

За правилами ч. 1 ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Таким чином, для встановлення психічного стану особи при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи за наявності певних даних про психічний розлад її здоров'я, призначення та проведення судово-психіатричної експертизи є необхідним.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи при розгляді зазначеної категорії цивільних справ є з'ясування наявності чи відсутності підстав для визнання фізичної особи обмежено дієздатною, а саме: встановлення наявності або відсутності психічного розладу у особи; з'ясування, чи є психічний розлад здоров'я конкретної особи стійким і хронічним або тимчасовим, а також визначення ступеня впливу цього розгляду на здатність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Вказані обставини судом першої інстанції не перевірялись.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення заяви.

За приписами ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_3 не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які підтверджують необхідність та можливість задоволення його заяви.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права та відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути з ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання фізичної особи обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування і призначення піклувальника залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 480 (чотириста вісімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: