_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7932/18
Провадження № 4-с/520/75/18
УХВАЛА

23.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі

судді Пучкової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» на дії старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2018 року ПАТ «ВіЕйБіБанк» звернулося до суду зі скаргою, відповідно до якої просило скасувати постанову від 16.05.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Скаргу мотивовано тим, що державний виконавець не вжив усіх заходів, передбачених законом щодо примусового виконання рішення суду, та передчасно виніс постанову з повернення виконавчого документа.

Стягувач, державний виконавець та боржник у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги та доданих до неї доказів, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 10.02.2009 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у цивільній справі № 2-170/09 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 108 520,71 грн. та судових витрат у сумі 1115,21 грн., а всього 109 635,92 грн.

На виконанні в Лиманському РВДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №51143708 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 170/09, виданого 05.03.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у сумі 108 520,71 грн. та судови витрат у сумі 1115,21 грн., всього 109 635,92 грн.

16.05.2018 року старшим державним виконавцем Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Залевською К.К., винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова, що оскаржується була направлена державним виконавцем стягувачеві 06.06.2018 року (згідно з поштовим штампом на конверті), що порушує вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачеві, повідомлення стягувача про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавецеві зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Проте, державний виконавець не в повному обсязі здійснив всі заходи щодо виконання рішення суду, В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві зазначено лише, що заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними, однак не вказано, які заходи здійснено державним виконавцем.

Згідно з п.20 Розділу III "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р., у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Тобто, державним виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05.03.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Як визначено у ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Враховуючи, що рішення Київського районного суду м. Одеси № 2-170/09 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 108 520,71 грн. та судових витрат у сумі 1115,21 грн., всього 109 635,92 грн., не виконано в повному обсязі, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Лиманському РВДВС ГТУЮ в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16.05.2018 року є передчасною, оскільки державним виконавцем не були здійснені всі передбачені законом заходи щодо виконання вказаного рішення суду в повному обсязі.

При цьому, державним виконавцем не надано суду доказів правомірності винесення ним постанови про повернення виконавчого документу та доказів вчинення ним заходів для виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова від 16.05.2018 року державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 447 - 453 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження"-

УХВАЛИВ:

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» на дії старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Залевської Катерини Костянтинівни про ненадсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення неправомірними.

Визнати дії старшого державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Залевської Катерини Костянтинівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа ЄДРВП №51143708 стягувачеві ПАТ «ВіЕйБіБанк» неправомірними.

Скасувати постанову від 16.05.2018р. ЄДРВП №51143708про повернення виконавчого документа стягувачеві ПАТ «ВіЕйБіБанк» .

Зобовязати старшого державного виконавця Залевську Катерину Костянтинівну, Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області відновити виконавче провадження ЄДРВП №51143708 з примусового виконання виконавчого листа №2-170/09, виданого 05.03.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Київського районного суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Пучкова І. М.