П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 756/12276/17

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/2672/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) - Невідомої Т.О.

суддів - Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар - Лісовська А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Диби О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Вважав, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони з відповідачкою є різними по характеру, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 7 листопада 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Шлюб, зареєстрований 14.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 162, розірвано.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 7 листопада 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 листопада 2017 року.

Не погоджуючись із заочним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду.

Зазначала, що ухвалюючи заочне рішення у справі, суд першої інстанції позбавив її можливості приймати участь у судовому засіданні, надавати пояснення на спростування доводів позивача щодо причин припинення шлюбних стосунків, її неявка в судове засідання була обумовлена поважними причинами, оскільки вона перебувала в лікарні. Судом першої інстанції не враховано принципи сімейного законодавства щодо збереження родини та проігноровано заходи щодо примирення сторін. Крім того, послалась на наявність майнових претензій до позивача, що залишились поза увагою суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

12 березня 2018 року у справі відкрито апеляційне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених підстав.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечувала, вважала ухвалене у справі заочне рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились до суду апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, 14 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 162 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_5 (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що фактично шлюбні відносини між подружжям припинені та дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, вважає висновок суду таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3,5 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ч.1 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

В ході апеляційного розгляду відповідачка не заперечувала тієї обставини, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили один до одного почутті поваги та любові. Однак, причини розлучення є відмінними від тих, на які посилається позивач.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції процесуального права відповідача на участь в судовому засіданні та наданні пояснень і заперечень не заслуговують на увагу суду як на підставу для скасування рішення, оскільки розгляд справи за відсутності відповідача не призвів до неправильного вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2017 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання на 7 листопада 2017 року, про що відповідачці направлено судову повістку про виклик до суду. Відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25) повістку про виклик до суду відповідачка отримала 27 жовтня 2017 року. Крім того, про розгляд справи на 7 листопада 2017 року відповідачка була повідомлена SMS-повідомленням, про що свідчить довідка про доставку SMS, відповідно до якої повідомлення доставлено 23 жовтня 2017 року о 16:07 (а.с.23).

Проте, будь яких заяв або заперечень про неможливість з'явитись в судове засідання 7 листопада 2017 року відповідач суду не подала.

Як убачається з ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи. Не містить таких доводів і апеляційна скарга. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 посилалась лише на наявність спору з приводу поділу майна та утримання дитини.

Отже, порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, судом не встановлено.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було надано строк на примирення суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з часу ухвалення заочного рішення судом першої інстанції та до теперішнього часу минуло майже півроку і відповідачка не вчиняла будь-яких спроб на примирення з чоловіком. За таких обставин доводи апелянта є непереконливими, оскільки не містять обґрунтувань реальних можливостей збереження сім'ї. Напроти, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 зазначила, що подальше збереження шлюбу є неможливим.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача повідомила суду, що 05 березня 2018 року видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини сторін та в провадженні суду також перебуває справа про поділ майна подружжя.

Отже, висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норма матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, а тому, підстави для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 листопада 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2018 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р.Гаращенко

А.А.Пікуль