Справа № 359/2207/18
Провадження №2/359/1525/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Долі М.А.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів -

В С Т А Н О В И В :

22.03.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить: змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року (виконавчий лист №757/15356/15 від 01.03.2017 року) з ? частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону та досягнення дитиною повноліття (а.с.2-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 25 травня 2016 року було частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, яке було змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року в частині визначення аліментів, та стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. І дані рішення залишені в силі ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року.

Позивач зазначає, що, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, з чим погодився і суд касаційної інстанції, суди виходили з того що він працює у ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» на посаді спортсмена-професіонала з футболу з 01 серпня 1993 року та має регулярний щомісячний дохід. Він добровільно сплачує ОСОБА_6JI. аліменти на утримання нашої доньки з вересня 2015 року і по теперішній час у розмірі 5 000,00 грн., та з 31 грудня 2016 року не працює і не має постійного доходу. Зазначає, що зареєстрований як фізична особа-підприємець з 12.12.2017 року, має мінливий та непрогнозований дохід, несе витрати, повязані із підприємницькою діяльністю, що унеможливлює визначити щомісячний дохід для розрахунку аліментів, як того вимагає чинне законодавство. Позивач вказує, що сума аліментів, які він сплачує щомісячно на утримання дитини потім не перераховується у звязку із отриманими ним доходами. Зазначає, що сплачені ним у 2015 році кошти (40000 доларів США, які ОСОБА_7 22 травня 2015 року отримала від нього в рахунок сплати аліментів на утримання дитини; 326647,00 грн.- оплачене навчання їх доньки у ТОВ «Навчально-виховний комплекс «Золоче»; 4500,00грн - за відвідування донькою семінарських занять з бального спортивного танцю за 2015-2016 роки; 40000 доларів США , які 05 квітня 2016 року ОСОБА_6JI. отримала від нього в рахунок оплати аліментів). Також вказує, що відповідно до укладеної між ним та ОСОБА_6J1. мировою угодою, яка була визнана ухвалою Печерського районного суду від 19 серпня 2016 року, він проводить із донькою першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул та несе витрати на оздоровлення дитини та її утримання в цей час, коли дитина із ним: придбає дитині одяг, взуття, іграшки, відвідує дитячі розважальні заклади. Позивач зазначає, що сплачені ним кошти не враховані в розмір аліментів, крім того стягувач ОСОБА_6 постійно звертається до виконавчої служби із заявами про те, що він приховує свої доходи і не сплачує аліменти у визначеному законом розмірі. З врахуванням вимог ст. 192 СК України, у звязку зі зміною його матеріального становища, повязаного із звільненням із роботи 31 грудня 2016 року, вважаю, що аліменти на утримання його малолітньої доньки можуть бути визначені у твердій сумі у розмірі 5000,00 грн.

У відповіді на відзив (а.с.107-110) представник позивача ОСОБА_1 також зазначила що будь-яких доходів від нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_1 О.В. не отримує. Транспортні засоби, про які зазначає представник відповідача були набуті ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя, про що зазначено в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року. ОСОБА_3 не виступав і не виступає інвестором у інші види бізнесу, зокрема, ресторани, стрілецький тир у м. Києві (лівий берег), компанію Хлібодар бізнесмена ОСОБА_8, що підтверджується інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка є загальнодоступною та відсутністю у ОСОБА_3 корпоративних прав у вказаних юридичних особах. Звертає увагу на, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки), та що даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У відзиві на позовну заяву (а.с.160-161) представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позову, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відзиві зазначено, що згідно податкових декларацій ОСОБА_3, які надані до матеріалів виконавчого провадження №53551018, його дохід у 2015 році склав близько 5 млн. грн. Згідно відомостей виконавчого провадження, за 2015 рік ОСОБА_3 заборгував 779878,19 грн., які сплатив на депозитний рахунок ДВС і які до сьогодні незаконно ним утримуються. При цьому, усі обмеження з ОСОБА_3 (обмеження виїзду за кордон, керування транспортним засобом, арешти тощо) були зняті.Зазначає, що боргу у 2016 році складає 851684,10грн. Зазначає, що після закінчення контракту у ФК «Динамо Київ», у власність боржником набувалися автомобілі Range Rover 2014, Jaguare XJ8, Jaguare (модель невідома), Range Rover Discovery 2015, а також 3 мотоцикли - Indiane, Harley Davidson, BMW, а також боржник також отримує дохід від нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_2. М.Києві, та йому належить торгова марка Sasho, яка використовується як ювелірний бренд та має відповідний магазин, боржник виступав інвестором у інші види бізнесу, зокрема ресторани, стрілецький тир у м. Київ (лівий берег), компанія «Хлібодар». Вважає, що відомості про мінливий та малий дохід від підприємницької діяльності у якості ФОП не відповідають дійсності, а такий суб'єкт зареєстрований виключно з метою ухиляння від сплати аліментів у належному розмірі. ОСОБА_6J1. категорично заперечує те, що ОСОБА_3 нібито приймає участь в утриманні дитини, оскільки спільно вони проводять час лише у подорожах, перед якими він надсилає матері дитини перелік того, що необхідно купити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 повністю підтримала заявлену позовну вимогу, просила позов задовольнити, підтвердила викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував з наведених у відзиві підстав, наголошує, що стягувач заперечує щодо стягнення аліментів не у частці від заробітку (доходу), а у твердій грошовій сумі.

Суд, заслухавши поясненням представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року з позивача у даній справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Наведене підтверджуються рішеннями Печерського районного суду м.Києва від 25 травня 2016 року (а.с.7-9), рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року (а.с.10-13), ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року (а.с.14-18), а також матеріалами виконавчого провадження ВП 53551018, долученими до матеріалів справи, а саме: копією постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 14.03.2017 (а.с.27), заявами та поясненнями боржника ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_4 , поданими до Печерського районного відділу ДВС м.Київ (а.с.30-51), довідками-розрахунками заборгованості по аліментам (а.с.54-56), повідомленням головного державного виконавця від 15.12.2018 ОСОБА_3 про внесення до Єдиного реєстру боржників (а.с.57).

Як підтверджується довідками-розрахунками заборгованості по аліментам, складеними державним виконавцем Печерського відділу ДВС м.Київ (а.с.54-56) та як визнано представниками сторін, у період 2016-2017, а також у 2018 років ОСОБА_3 фактично сплачуються аліменти щомісячно в сумі 5000гривень, що перевищує розрахований державними виконавцем розмір аліментів.

Водночас за ОСОБА_3 рахувалась заборгованість за 2015 рік у сумі 870709,90грн. (а.с.51) та, як зазначають представники сторін, з приводу заборгованості між сторонами наявний спір, який є предметом іншого судового розгляду.

З долученої до позовної заяви копії трудової книжки ОСОБА_3 (а.с.19-23), в ній міститься запис від 31.12.2016 про звільнення з попереднього місця роботи у ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» у звязку із закінченням строку контракту.

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.24-25), ОСОБА_3 з12.12.2017 року значиться зареєстрованим як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності: роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд критично оцінює долучену до позовної заяви видану ГУ ДФС у м.Києві довідку Відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14.12.2017 року,(а.с.26), відповідно до якої щодо ОСОБА_3 у Державному реєстрі відсутня інформація про доходи за період з 1-ІІІ квартал 2017 року, оскільки, як визнано сторонами та підтверджується довідкою розрахунком заборгованості по аліментам за період 2017 року (а.с.56) позивачем сплачувались аліменти щомісячно в розмірі по 5000,00гр..

Крім того, суд звертає увагу, що розрахований державним виконавцем розмір аліментів у визначеній судом частці ? частка заробітку (доходу) платника аліментів, є менший за фактично здійснені позивачем виплати, що спростовує доводи позивача що у звязку зі зміною матеріального стану він не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Отже твердження позивача, що раніше визначений розмір аліментів не враховує його зміненого матеріального стану, слід визнати необґрунтованими, оскільки визначення аліментів у частці у заробітку (доходу) безпосередньо залежить від розміру такого доходу.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог чинного сімейного законодавства визначення аліментів у твердій грошовій сумі, а також зміна способу стягнення аліментів можлива лише за згодою та за зверненням особи, на користь якої стягуються аліменти.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що вимога позивача про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, а фактично про зміну способу стягнення аліментів, позивачем не доведена та не ґрунтується на вимогах чинного сімейного законодавства. Сам факт наявності спору між сторонами щодо заборгованості по аліментам не може бути підставою для зміни їх розміру. В звязку з чим у задоволенні позву слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182,184, 192 Сімейного кодексу України та ст.ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року з ? частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 5000 гривень щомісячно - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 15.10.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Муранова-Лесів