Справа № 738/1201/18
№ провадження 2/738/438/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді - Сова Т.Г.,

секретаря судового засідання - Бреус Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості простроченого платежу,

В С Т А H О В И В:

У серпні 2018 року директор ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір безстрокової позики від 21.11.2016 (із змінами), згідно якого позивач надав позику шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів у сумі 11425966,61 грн, з метою їх повернення до 31.12.2017. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув. Відповідачу була предявлена письмова претензія № б/н від 30.03.2018 з вимогою сплатити заборгованість за Договором безвідсоткової позики у сумі 11425966,61 грн, три проценти річних від простроченої суми 87338,21 грн, інфляційних нарахувань у сумі 393053,23 грн. Відповідач на момент предявлення позову лише в незначній частині сплатив заборгованість, а саме сплативши суму заборгованості у сумі 10000,00 грн. В звязку з цим, для захисту своїх прав позивач звернувся до суду та просить стягнути в з відповідача заборгованість за договором позики.

Ухвалою судді від 09 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Менського районного суду від 16 жовтня 2018 року відмовлено в затвердженні мирової угоди, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» та ОСОБА_2

Ухвалою Менського районного суду від 30 листопада 2018 року відмовлено в затвердженні мирової угоди, укладеної 07.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» та ОСОБА_2

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 змінив предмет позову та зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість простроченого платежу згідно Додаткового договору № 3 до Договору безвідсоткової позики від 21.11.2016, укладеного 07.11.2018, що становить 120 000 грн.

Ухвалою Менського районного суду від 30 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні просив стягнути з відповідача на користь позивача 120000 грн. заборгованості простроченого платежу, 1800 грн. сплаченого судового збору. Також представник позивача просив повернути зайво сплачений судовий збір в розмірі 172 255, 90 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослiдивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та також якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як встановлено в судовому засіданні, 21 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» та ОСОБА_2 було письмово укладено Договір безвідсоткової позики, згідно якого позивач надав позику шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів у сумі 7281350,00 грн, з умовою їх повернення до 31.07.2017 (а.с.18-19).

20.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» та ОСОБА_2 було підписано Додатковий договір № 1 до Договору безвідсоткової позики від 21.11.2016, згідно якого сторони дійшли згоди збільшити розмір безвідсоткової позики на суму 4144616,88 грн, в результаті чого загальна сума позики становить 11425966,61 грн. Всі інші умови Договору безвідсоткової позики від 21.11.2016 залишились незмінними (а.с.20).

Позивач умови Договору безвідсоткової позики від 21.11.2016 виконав, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів, чого в судовому засіданні не заперечував відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.

Проте, відповідач ОСОБА_2 умови договору не виконав, у вказані в договорі строки отримані грошові кошти з відсотками та інфляційними нарахуваннями не повернув.

Позивачем була направлена письмова претензія № б/н від 30.03.2018 відповідачу, яка отримана ним особисто, з вимогою сплатити заборгованість за Договором безвідсоткової позики (а.с.24-25).

На момент предявлення позову відповідач лише частково сплатив заборгованість, а саме сплативши суму заборгованості в сумі 10000,00 грн.

В ході розгляду справи 07.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» та ОСОБА_2 було письмово укладено Додатковий договір № 3 до Договору безвідсоткової позики від 21.11.2016, відповідно до якого сторони дійшли згоди задля врегулювання порядку повернення заборгованості розстрочити повернення безвідсоткової позики та встановили наступний графік погашення заборгованості: в термін до 25.11.2018 позичальник зобовязується сплатити позикодавцю суму 120000,00 грн.; в термін до 25 числа кожного наступного місяця (в період з 25.12.2018 по 25.11.2021) позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю суму 320000,00 грн; в термін до 25.12.2021 сплатити 415966,66 грн.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що представник позивача правомірно і у відповідності до вимог Договору та чинного законодавства змінив заявлені позовні вимоги на стягнення з ОСОБА_2 заборгованості простроченого платежу, а тому суд визнає такі вимоги законними і обґрунтованими, в звязку з чим приходить до висновку про їх задоволення.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановленого законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість простроченого платежу в розмірі 120 000,00 грн., 1800 грн, - в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, а також, у звязку зі зменшенням позовних вимог, необхідно повернути позивачу зайво сплачений судовий збір в розмірі 172 255 грн. 90 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 610-611, ч. 2 ст. 625, 1046 - 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості простроченого платежу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ТОВ «ЮПІТЕР 9 АГРОСЕРВІС» (, місто Суми, вул. Курська, 147, 4 поверх, офіс 6) заборгованість простроченого платежу у сумі 120 000 (сто двадцять) тисяч гривень та 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень сплаченого судового збору.

Повернути ТОВ «ЮПІТЕР 9 АГРОСЕРВІС» (, місто Суми, вул. Курська, 147, 4 поверх, офіс 6) зайво сплачений судовий збір в сумі 172 255 (сто сімдесят дві тисячі двісті пятдесят пять) гривень 90 копійок. згідно платіжного доручення № 4703 від 24 липня 2018 року і зарахувати його на банківський рахунок позивача № 8024 в АТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО 300528.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено «14» грудня 2018 року.

Суддя Т.Г. Сова