Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 183/3993/16

провадження № 61-10761 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

УсикаГ. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року у складі суддів:

Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» (далі - ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,400 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом від 02 квітня 2001 року.

У 2003 році між нею та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого вона передала в строкове платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку відповідачу, терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев'ять днів, початок дії договору - його державна реєстрація, яка була проведена Новомосковським державним земельним кадастровим центром 25 лютого 2005 року.

Відповідно до пункту 2.2 договору оренди відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 933 грн 95 коп. Крім того, зазначеним пунктом договору передбачено, що орендар гарантує продаж орендодавцю різного зерна до 1 тони та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше). Строк сплати орендної плати - до 30 грудня кожного календарного року.

22 травня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 25 лютого 2005 року № 01080, укладену між нею та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», за умовами якої внесено зміни до основного договору в частині збільшення розміру орендної плати у грошовій формі до 2 відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 289 грн 00 коп. та покладено на орендаря обов'язок проводити безкоштовне завезення соломи до її садиби, оранку та культивацію присадибної ділянки до

0,40 га, та відшкодовування витрат на поховання в розмірі 257 грн 65 коп., а також продовжено термін дії договору до 31 грудня 2021 року.

У 2013 році розмір орендної плати в односторонньому порядку збільшено до

4 процентів від грошової оцінки землі, шляхом видачі відповідного наказу орендарем без внесення змін та доповнень до договору оренди.

За період з 2013 по 2015 рік їй виплачено орендну плату (грошова форма) у загальному розмірі 18 360 грн 00 коп., однак не було враховано індексацію грошової оцінки землі, відповідач навмисно занижував нормативну грошову оцінку належної їй земельної ділянки, що призвело до зменшення розміру орендної плати та невиплати орендної плати в сумі 85 грн 72 коп. Крім того,

ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» систематично порушує строки виплати орендної плати.

За період з 2013 року по 2016 рік відповідач не виконує зобов'язання в частині сплати орендної плати в натуральній та відробітковій формах, а саме: не здійснює безкоштовну поставку 1 тони соломи щороку до її садиби та не надає послуг з обробки присадибної ділянки (оранка та культивація).

Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином умов договору оренди земельної ділянки в частині своєчасної та повної виплати орендної плати, на підставі приписів статті 141 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), з урахуванням уточнених позовних вимог, просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,400 га, укладений у 2003 році між нею та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро».

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 14 лютого 2017 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, площею 5, 400 га, укладений у

2003 році між ОСОБА_4 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», який зареєстрований 25 лютого 2005 року Новомосковським державним земельним кадастровим центром, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 0 4-05-126-0180.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суду не надано належних та допустимих доказів своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати відповідачем, що свідчить про систематичне невиконання обов'язку щодо сплати орендної плати та наявність підстав для розірвання договору. Крім того, окремою підставою для розірвання договору є невиконання відповідачем умов договору щодо оранки та культивації присадибної земельної ділянки позивача протягом 2013-2015 років, а також поставки їй соломи у цей самий період.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня

2017 року апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» задоволено. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що відповідач нараховував орендну плату за користування земельною ділянкою позивача правильно, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент нарахування орендної плати із здійсненням індексації сум. Не є істотним порушенням та не утворюють складу систематичного невиконання орендарем обов'язку зі сплати орендної плати недоплата сум орендної плати у загальному розмірі 28 грн 32 коп., а також прострочення термінів сплати орендної плати на 44 дні за 2014 рік та 43 дні за 2015 рік, оскільки зазначена сума є малозначною, а терміни прострочення не тривалі.

Крім того, договором передбачена відповідальність орендаря за таке порушення, що дає можливість орендодавцю отримати сатисфакцію за несвоєчасну виплату частини орендної плати.

Умовами договору не передбачено обов'язку відповідача щорічно, або у певний період (періоди) року здійснювати поставку соломи до садиби орендодавця,виконання вказаних дій за договором проводиться за ініціативою орендодавця, у випадку придбання соломи останнім, чи здобуття її у будь-який інший спосіб.Позивач не звертався до ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» з відповідними заявами про поставку соломи чи виконання певних робіт, тоді як звичаями ділового обороту встановлена процедура подання відповідних заявок на здійснення поставок до садиб та безкоштовної оранки (культивації) присадибних ділянок.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у лютому 2018 року, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просив скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач допустив істотне порушення умов договору, що призвело до значного позбавлення того, на що вона розраховував при його укладенні. У порушення змісту пункту 2.2 договору відповідач двічі допустив затримку розрахунку в частині орендної плати у грошовій формі. Ухвалюючи оскаржуване рішення суд апеляційної інстанції помилково вважав, що сума недоплати за користування земельною ділянкою є незначною, оскільки не було ураховано заборгованість з виплати орендної плати за 2016 рік. Договором не передбачено обов'язок орендодавця повідомляти орендаря про намір отримувати послуги з поставки соломи та безкоштовної оранки чи культивації, тоді як відповідач зобов'язувався сплачувати орендну плату у відробітковій та натуральній формі. Зазначені обставини в сукупності є істотним порушенням умов договору через систематичність несплати орендної плати, що є підставою для розірвання договору.

Згідно частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК Україниу суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Судами установлено, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №125847, виданого 02 квітня 2001 року на підставі рішення Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 5,400 га, розташованої на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

У 2003 році між ОСОБА_4 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано Новомосковським державним земельним кадастровим центром 25 лютого 2005 року за

№ 04-05-126-01080, умовами якого передбачено, що позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку № 653, площею 5,400 га, вартість якої на підставі кадастрової оцінки державного органу земельних ресурсів на момент укладення договору становила 62 263 грн 00 коп., мета використання земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 2.2 зазначеного договору оренди передбачено, що за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 933 грн 95 коп. Орендар гарантує продаж орендодавцю зерна різного до 1 тони та іншу сільськогосподарську продукцію по цінам реалізації на момент видачі, а також надання послуг (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше). Орендар сплачує орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно чинного законодавства. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Орендар може перенести термін виплати орендної плати тільки за умови погодження з орендодавцем.

Між ОСОБА_4 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 01080, яка 22 травня 2009 року зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за

№ 04-09-126-02540. Умовами додаткової угоди збільшено розмір орендної плати до 1 289 грн 00 коп. та покладено на орендаря обов'язок проводити безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки до 0,40 га, та відшкодовування витрат на поховання у розмірі

257 грн 65 коп. Установлено новий термін дії основного договору до 31 грудня 2021 року.

У 2013 році відповідачем в односторонньому порядку збільшено розмір орендної плати до 4 процентів від грошової оцінки землі шляхом видачі відповідного наказу без внесення змін та доповнень до договору оренди, що було визнано сторонами.

За умовами оренди земельної ділянки ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» нарахувала позивачу (орендодавцю) орендну плату в наступних розмірах: за 2012, 2013, 2014 року до виплати - по 5 678 грн 00 коп. за кожен рік; за

2015 рік - 6 936 грн 32 коп., що підтверджується копією довідки ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро».

Суди встановили, що ОСОБА_4 фактично отримала орендну плату за користування земельною ділянкою в наступних розмірах:

за 2012 рік: 29 травня 2012 року - 1000 грн 00 коп., 24 серпня 2012 року - пшениця 1 011 кг на суму 2 022 грн 00 коп., 12 листопада 2012 року - 2300 грн

00 коп., а всього 5 322 грн 00 коп.;

за 2013 рік - 3 295 грн 00 коп. в грошовій формі, 6800 кг силосу на суму

2 380 грн 00 коп. в натуральній формі, а всього - 5 675 грн 00 коп.;

за 2014 рік: в натуральній формі 1042 кг пшениці на суму 2 084 грн 00 коп., в натуральній формі 1160 кг кукурудзи на суму 1 972 грн 00 коп., які було виплачено у 2014 році, а 12 лютого 2015 року виплачено 1 597 грн 00 коп. в грошовій формі, всього - 5 653 грн 00 грн.;

за 2015 рік: 2 640 грн 00 коп. в грошовій формі, в натуральній формі 1042 кг пшениці на суму 3 136 грн 00 коп., які виплачено у 2015 році, а 11 лютого

2016 року - 1 160 грн 00 коп. у грошовій формі, всього - 6 936 грн 00 коп.

Суди встановили, що має місце наявність заборгованості зі сплати орендної плати у грошовій формі на загальну суму 28 грн 32 коп., а також прострочення платежів: за 2014 рік - на 44 дні, за 2015 рік - 43 дні.

При цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки «систематичність», має значення саме несплата орендної плати, тоді як у вказаній справі має місце сплата у меншому розмірі та з порушенням строків, встановлених умовами договору.

Аналізуючи наведене, а також встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність ознак систематичності несплати відповідачем орендної плати, оскільки встановлені незначні порушення строку виплати орендної плати та її розміру не можуть мати наслідком розірвання договору за відсутності ознаки систематичності.

Умовами договору передбачено відповідальність орендаря за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0, 01 відсотка від суми недоплати за кожний день прострочки, що не позбавляє можливості ОСОБА_4 звернутися з такими вимогами та отримати сатисфакцію за несвоєчасну виплату грошових сум за невиконання умов договору.

Висновок апеляційного суду щодо відсутності погодженого сторонами порядку виконання встановленого договором обов'язку відповідача проводити безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, здійснення ним оранки та культивації присадибної ділянки, а тому виконання такий дій за звичаями ділового обороту має відбуватися у спосіб поданням відповідних заявок орендодавця, на підтвердження яких позивач не надала доказів, є правильним, оскільки безкоштовна доставка придбаної нею соломи чи виконання інших робіт (оранка, культивація присадибної ділянки) неможлива без волевиявлення позивача та доведення його до відома ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро».

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не урахував наявність заборгованості відповідача з виплати орендної плати за 2016 рік не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом у липні 2016 року, тоді як строк виконання зобов'язань орендаря в частині сплати орендної плати за 2016 року не сплив.

Аналізуючи наведене необхідно дійти висновку, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не допускаються.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи, що судом апеляційної інстанції повно та всебічно з'ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник