Ухвала

24 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 185/10308/16-ц

провадження № 61-7799ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки (опікунська рада) Павлоградської міської ради про зміну місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку звернулася 04 січня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року з пропущенням, передбаченого статтею 325 ЦПК України (у редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року), строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 26 грудня 2017 року.

У підпункті 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для надання заяви про поновлення строку.

Ухвала Верховного Суду від 13 лютого 2018 року отримана ОСОБА_1 27 лютого 2018 року, а її представником ОСОБА_3 - 22 лютого 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Станом на 24 квітня 2018 року ухвала Верховного Суду від 13 лютого 2018 року не виконана.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не подано особою, яка подала касаційну скаргу, у визначений строк.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Суддя В. І. Крат