ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/593/18 Справа № 215/3404/17 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, яке ухвалено суддею Демиденко Ю.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення матеріали справи не містять), -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці в шкідливих умовах праці. Висновком МСЕК у 2010 році йому було первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 20%. При повторному огляді висновком МСЕК у 2016 році йому було встановлено 30% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання в шкідливих умовах праці, просив суд: стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 345 600 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що висновки суду про те, що відповідач є правонаступником шахт «Першотравнева - 1», «Першотравнева», ВО «Кривбасруда» не ґрунтуються на належних доказах.

Також, на думку відповідача, суд не надав правової оцінки письмовим доказам, тому ним було зроблено помилковий та безпідставний висновок про те, що КДГУ «Кривбасгідрозахист» не було передано від реорганізованого ВО «Кривбасруда» обов'язку щодо виплати колишнім працівникам об'єднання суд відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві.

Судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, оскільки не дослідив норми законодавства, які були чинні на момент поділу ВО «Кривбасруда» та передачі частини його прав і обов'язків до КДГУ «Кривбасгідрозахист», а також законодавство, яке було чинне на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди, не встановив чи був у ліквідованого КДГУ «Кривбасгідрозахист» правонаступник чи воно ліквідоване без правонаступника, чи було здійснено капіталізацію коштів, що залишилися після задоволення вимог кредиторів, за правилами державного страхування.

Окрім того, судом першої інстанції проігноровані рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області та Вищого спеціалізованого суду України, відповідно до яких було встановлено, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником прав та обов'язків РУ «Першотравнева», шахт «Першотравнева - 1», «Першотравнева - 2», «Першотравнева», ВО «Кривбасруда».

Також зауважує, що суд першої інстанції в порушення норм, стягнув з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн., тобто в повному обсязі, не пропорційно задоволених позовних вимог, в той час як позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто моральну шкоду не в розмірі 345600 грн., як заявлено в позовних вимогах, а 10000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю - доповідача, представника ПАТ «Кривбасзалізрудком» - Колесніченко І.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3. який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 10.10.1990 року по 01.01.1995 року, та з 01.01.1995 року по 19.03.1998 року працював на ДВО «Кривбасруда», шахти «Першотравнева-1», «Першотравнева» (в подальшому ПАТ) слюсарем з ремонту устаткування, підземним електрослюсарем (а.с.27-32).

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.02.2010 року, позивачу ОСОБА_1 встановлені хронічні професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН першого-другого ст. (а.с.19-22).

Пунктом 17 Акту № 1 розслідування хронічного професійного захворювання від 24 лютого 2010 року причиною виникнення професійного захворювання позивача встановлено: праця у шкідливих умовах праці протягом більш ніж 28 років, з них 7 років 5 місяців на підприємстві відповідача (а.с.19-22).

Згідно висновку МСЕК від 17 березня 2010 року ОСОБА_1 було первинно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 20% безстроково (а.с.23).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на його користь з ПАТ «Кривбасзалізрудком» моральну шкоду в сумі 10 000 грн., суд першої інстанції керувався вимогами ст. 237-1 КЗпП України, й виходив з обов'язку відповідача її відшкодувати, як правонаступника ДВО «Кривбасруда».

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив захистити його порушені права у спосіб стягнення моральної шкоди з відповідача - ПАТ "Кривбасзалізрудком", як з винної особи.

Заперечуючи проти позову відповідач ПАТ "Кривбасзалізрудком" зазначав, що не є належним відповідачем по справі та не може нести відповідальність перед позивачем за порушення його трудових прав ВО "Кривбасруда" на шахтах "Першотравнева", "Першотравнева-2" та «Першотравнева - Дренажна» на яких працював позивач, оскільки не є їх правонаступником.

Однак, суд першої інстанції на вищезазначені заперечення уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про те, що відповідач по справі є правонаступником ліквідованих шахт та відповідно належним відповідачем у даній справі, й безпідставно стягнув на користь позивача відшкодування з ПАТ "Кривбасзалізрудком" моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 1998 року № 258 «Про спеціальний режим реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу, гірничо-хімічних підприємств Яворівського і Роздольського «Сірка» та Стебницького «Полімінерал» Львівської області», пункту 1 наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 262 створено підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту» (управління «Крибасгідрозахист») на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» - структурних підрозділів Державного виробничого об'єднання «Кривбасруда» шляхом їх відокремлення. Призначено правонаступником всіх майнових прав і обов'язків реорганізованого Державного виробничого об'єднання «Кривбасруда» управління «Кривбасгідрозахист» у відповідній частині майнових прав та обов'язків, означених розподільчим балансом.

При ліквідації юридичної особи без правонаступника належні потерпілому або особам, зазначеним у частині другій статті 456 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платежі повинні бути капіталізовані за правилами державного страхування і внесені його органам для виплати їх у розмірі і строки, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації юридичної особи позови про відшкодування шкоди, заподіяної ліквідованою юридичною особою, зв'язані з ушкодженням здоров'я чи смертю громадянина, пред'являються до вищої організації або до організації, зазначеної в рішенні про ліквідацію юридичної особи.

Вимога про збільшення або зменшення розміру одержуваного потерпілим відшкодування шкоди на підставах, передбачених у статтях 463 і 464 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пред'являється до правонаступника або відповідно до організацій, зазначених у частині третій цієї статті, або відповідно правонаступника юридичної особи чи організації, зазначених в частині третій цієї статті, які провадять відшкодування за заподіяну шкоду.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про підприємства в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі-Закон) підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об'єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється зі збереженням за новими підприємствами взаємозобов'язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

Згідно із частинами першою та шостою статті 34 Закону ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за розподільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права й обов'язки реорганізованого підприємства.

У пунктах 2.1 та 4.1 Положення про порядок поділу підприємств і об'єднань та відокремлення від них структурних підрозділів і одиниць, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Міністерства статистики України, Антимонопольного комітету України від 20 квітня 1994 року № 43/79/5 (далі - Положення; втратило чинність 25 серпня 2015 року) було закріплено, що відокремлення - це виділення зі складу підприємства (об'єднання) структурного підрозділу (одиниці) і створення на його базі самостійного підприємства або вихід підприємства зі складу об'єднань, зазначених у підпункті «б» пункту 3.1 цього Положення. Об'єктами відокремлення є структурні підрозділи та структурні одиниці відповідно до пункту 2.1 цього Положення, а також підприємства, що входять до складу об'єднань.

Тобто розподільний баланс є документом, у якому, зокрема, визначено обсяг майнових прав та обов'язків, які перейшли до створеної шляхом виділу (виділення, відокремлення) юридичної особи.

У пункті 32 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що при ліквідації, банкрутстві або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства відшкодування шкоди, компенсація всіх видів витрат провадиться правонаступником.

Якщо права й обов'язки ліквідованого підприємства не переходять до правонаступника, суми, що підлягають відшкодуванню, капіталізуються і перераховуються органам державного соціального страхування для виплати їх у розмірі і в терміни, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації або банкрутства підприємства без правонаступника ліквідаційна комісія надсилає офіційне повідомлення про це до місцевого органу державного соціального страхування.

Якщо при ліквідації підприємства капіталізація платежів у відшкодування шкоди не проведена, регресна вимога подається органам державного соціального страхування.

Як убачається із матеріалів справи, наказом № 169 від 29 грудня 1994 року шахти "Першотравнева" та "Першотравнева-2" ліквідовані і для доробки підготовлених запасів родовища утворена шахта "Першотравнева" на правах структурної одиниці ВО "Кривбасруда".

Наказом № 1 від 05 січня 1998 року ліквідовано шахту "Першотравневу" як структурну одиницю ВО "Кривбасруда" та наказом № 12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту "Першотравнева-Дренажна".

Наказом № 139 від 11 вересня 1998 року виключено зі складу структурних одиниць ВО "Кривбасруда" шахти "Гігант-Дренажна" та "Першотравнева-Дренажна" та створено на їх базі нове підприємство - Державне підприємство "Кривбасгідрозахист", відповідно до п. 1 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року.

У п. 5 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року визначено, що правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО "Кривбасруда" є управління "Кривбасгідрозахисту" у відповідній частині майнових прав та обов'язків, означених розподільчим балансом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача стосовно того, що ДВО «Кривбасруда» було ліквідованого та того, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником ДВО «Кривбасруда», оскільки відповідно до змісту п.5 вищевказаного наказу Міністерства промислової політики України, призначено правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» щодо майнових комплексів шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» управління «Кривбасгідрозахисту».

Наказом Міністерства промислової політики України № 104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП "Кривбасгідрозахист", шляхом його ліквідації та зобов'язано державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП "Кривбасгідрозахист", яке залишиться після задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, враховуючи те, що на момент виникнення у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди - 17.10.2010 року, підприємства, визнані винними у спричиненні позивачу професійного захворювання, зазначені у п. 19 Акту № 1 розслідування хронічного професійного захворювання від 24.02.2010 року, керівництво шахт «Першотравнева», "Першотравнева-2", «Першотравнева - Дренажна» ВО «Кривбасруда», «Першотравнева - Дренажна» управління «Кривбасгідрозахист», які є ліквідованими, а ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є їх правонаступником, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ПАТ «Кривбасзалізрудком», стосовно того, що правонаступником майнових прав та обов'язків ДВО «Кривбасруда» щодо шахти «Першотравнева-Дренажна», до якої входили майнові комплекси шахт «Першотравнева» та «Першотравнева - 1», на яких працював позивач, є ДП «Кривбасгідрозахист», яке в подальшому було ліквідовано.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного урахування матеріалів справи, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: