КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/9772/17 Головуючий у 1 інстанції: Лісовська О.В.
Провадження № 22-ц/824/860/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,-

в с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. Зазначила, що за час спільного проживання на ґрунті постійних докорів з боку ОСОБА_3. у неї розвився невроз нав'язливих станів, тривожно-фобічний синдром, в результаті чого їй встановлена ІІІ група інвалідності. ЇЇ пенсії не вистачає на проживання та лікування. ОСОБА_4 Просила стягнути з ОСОБА_3аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 02 березня 1985 року Чорнобильським відділом РАЦС Київської області, актовий запис №22.

Відмовлено у задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить змінити вказане рішення суду. Вважає, що суд дав неналежну оцінку доказам по справі та помилково вважав встановленим, що сторони по справі проживали однією сім'єю до 2011 року. Він довів суду, що з ОСОБА_4 вони проживали однією сім'єю до 2006 року, а тому судове рішення підлягає зміні в частині встановлених судом обставин.

В апеляційній інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 березня 1985 року Чорнобильським відділом РАЦС Київської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис №22.

Сторони мають двох повнолітніх дітей.

Встановивши, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Суд відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини і в цій частині рішення суду сторонами не оскаржувалося.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 порушує питання про зміну рішення в частині встановлених обставин за позовними вимогами ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, а саме в частині оцінки показів свідків щодо періоду спільного проживання подружжя.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду та наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

В мотивувальній частині рішення суду про розірвання шлюбу зазначено про встановлення, що сторони в справі не проживають однією сім'єю з 2011 року.

Разом з тим, дані обставини не стосуються предмету доказування у справі розірвання шлюбу з огляду на положення ст. 112 СК України.

Представник ОСОБА_3 зазначає, що встановлені обставини можуть бути використані ОСОБА_4 у вирішенні майнових спорів. В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 підтвердила, що сторони по справі в судовому порядку наразі вирішують питання поділу спільного майна.

Враховуючи викладене, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року підлягає зміні шляхом виключення з описовою та мотивувальної частини рішення висновків суду про встановлення, що сторони по справі не проживають однією сім'єю з 2011 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Змінити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року.

Виключити з описової та мотивувальної частини рішення висновки суду про встановлення, що сторони по справі не проживають однією сім'єю з 2011 року.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.