08.11.2018
Справа № 642/6128/18
Провадження № 2/642/1934/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистої приватної власності та усунення перешкод у користуванні житлом,

встановив:

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про визнання особистої приватної власності та усунення перешкод у користуванні житлом

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177ЦПК України, виходячи з наступного.

Всупереч вимогам ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги чи наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач не зазначила, якими належними, допустимими доказами підтверджується обставина, на яку вона посилається, а саме належність їй вказаної 2/6 частки у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Харків, пр-к Внуківський,5, тобто відсутній витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно на час звернення до суду.

Крім того, в позовній заяві відсутня ціна позову.

Положення п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України вказують, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю такого майна, від якої залежить розмір судового збору.

В порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно є вимогою майнового характеру.

Іншою вимогою, що міститься в позові, є вимога про усунення перешкод в користуванні приватним будинком, яка за своєю правовою природою є вимогою немайнового характеру.

У відповідності до абз. 1 ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за вимогу немайнового характеру, поданою фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому позивачу потрібно надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, передбаченому законом, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати такого збору.

Також, в позовній заяві відсутнє підтвердження позивача, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вимоги, що пред'являються до змісту позовної заяви чітко визначені у ст. 175 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом пяти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистої приватної власності та усунення перешкод у користуванні житлом - залишити без руху та надати 5-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя