Справа № 567/1447/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1

В обгрунтування позову зазначає, що з 19.11.2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого подружжя має двох дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначаючи, що з січня 2018 року разом з відповідачем спільно не проживає та звернулся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказує, що діти проживають з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні.

Свою заяву мотивує тим, що не має можливості самостійно надати для малолітніх дітей належне утримання, достатнє для їхнього віку, оскільки її дохід складається з заробітної плати лікаря з МНС КЗ "Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" та державної соціальної допомоги дітям-інвалідам, яку вона отримує у зв'язку із інвалідністю сина ОСОБА_4

Зазначає, що змушена більшу частину доходів витрачати на лікування та підтримання спільного з відповідачем сина - ОСОБА_4

Вказує, що відповідач участі в утриманні малолітніх дітей не бере з квітня 2018 року, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в їхньому матеріальному утриманні, оскільки за віком, станом здоров'я є працездатною особою, тобто має фізичну можливість працювати та займається будівельними роботами в приватних осіб, від чого отримує нерегулярний, мінливий дохід, який використовує для задоволення власних потреб. А тому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.

Окрім того, вказує, що в силу наявного в малолітнього сина сторін ОСОБА_4 захворювання та його віку, він не може обходитися без постійного стороннього догляду, який здійснює вона, оскільки постійно проживає з дитиною та з огляду на займану посаду, має необхідні для цього знання та навички.

Зазначає, що утримання сина ОСОБА_4 потребує значних матеріальних витрат, які пов'язані з його хворобою, зокрема, він потребує постійного масажу, курсів відновно-реабілітаційного лікування раз в 3-4 місяці, при цьому вартість одного курсу становить 10343 грн., та постійних візитів до вузькокваліфікованих спеціалістів.

Вказуючи, що відповідач участі в її утриманні, у зв'язку із проживанням з нею дитини з інвалідністю, не бере, хоча має таку можливість, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1500 грн., у зв'язку із проживанням з нею дитини з інвалідністю ОСОБА_4

Водночас, вказує, що власного рухомого та нерухомого майна, грошових заощаджень у неї не має та у відповідача також відсутнє власне нерухоме майно, грошові заощадження, інших осіб на його утриманні не має. Окрім того, зазначає, що в сторін задовільний стан здоров'я.

Зазначає, що на неодноразові прохання, відповідач категорично відмовлявся брати належну та достатню участь у матеріальному утриманні спільних синів та її утриманні, у зв'язку із проживанням з нею дитини з інвалідністю.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 19.11.2010 року Могилянівською сільською радою Острозького району Рівненської області, встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 19.11.2010 року (актовий запис №14).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 07.11.2011 року виконавчим комітетом Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області, встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 28.04.2014 року виконавчим комітетом Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області, встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року і його батьками є сторони по справі.

Згідно довідки Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області №1282 від 09.10.2018 року, на даний час діти сторін у справі проживають з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

В судовому засіданні з досліджених матеріалів справи, зокрема, посвідчення серії НОМЕР_6, виданого УСЗН Острозької РДА 18.01.2017 року, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8796 КЗ "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради, встановлено, що дитині сторін - сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено діагноз "Дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез із стійким порушенням функцій кінцівок. Затримка психомовного та стато-кінетичного розвитку. Псевдобульбарний синдром. Привідні контрактури кульшових суглобів. Середня затримка мовленнєвого розвитку. Вроджена збіжна співдружня альтернуюча косоокість обох очей. Гострий риностахеобронхіт" та призначено соціальну допомогу як інваліду з дитинства.

Окрім того, з довідок №2076, №2075 від 09.10.2018 року вбачається, що розмір соціальної допомоги, яку отримує ОСОБА_1 на дитину з інвалідністю - ОСОБА_4, за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року становить 15215 грн. 17 коп.

З пояснень позивача та довідки про доходи №380 від 09.10.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді лікаря з МНС в КЗ "Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" Рівненської обласної ради та нарахована їй заробітна плата за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018 року становить 43666 грн. 55 коп.

Таким чином, в судовому засіданні з матеріалів справи, встановлено, що малолітні діти - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року та їх батьками є позивач і відповідач у справі.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач належної участі в матеріальному забезпеченні дітей не бере.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Будучи батьком, ОСОБА_2 своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утриманням своїх дітей не надав.

Таким чином, загальний розмір утримання кожної дитини від відповідача є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини.

Оскільки відповідач, будучи батьком, на даний час своїх малолітніх дітей належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

При цьому, суд виходить і з того, що відповідач не заперечив наявності у нього можливості утримувати дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2, у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач на обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач займається будівельними роботами в приватних осіб, від чого отримує нерегулярний, мінливий дохід, однак жодних доказів працевлаштування відповідача суду не надала.

Окрім того, запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів на дітей є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, суд вважає, що стягнення аліментів в сумі 3000 грн. на дітей буде надто обтяжливим для відповідача, відомостей про працевлаштування якого суду не надано.

Тому суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітніх дітей повинен бути менший, ніж 3000 грн.

При цьому судом береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, відсутність у сторін по справі інших утриманців. Водночас, при вирішенні спору суд виходить з того, що відповідач є працездатним, оскільки інших доказів суду не надано.

Суд бере до уваги той факт, що малолітній ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується поясненнями позивача, матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.

Однак, з пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, встановлено, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, ОСОБА_1 одночасно обгрунтовує і наявністю витрат, пов'язаних з лікуванням та оздоровленням ОСОБА_4

Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З норм ст.185 СК України, Постанови Судової палати в цивільних справах ВСУ від 24.02.2016 року №6-129цс15, вбачається, що до особливих обставин законодавцем відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, талантів, у зв'язку з хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Отже, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку та втрати на них повинен довести позивач.

А тому суд приходить до висновку, що витрати, на які вказує позивач, пов'язані з лікуванням та оздоровленням ОСОБА_4, є додатковими, передбаченими ст.185 СК України.

Водночас, судом враховується, що згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01.01.2018р. - в розмірі 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2018р. - в розмірі 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Таким чином на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 813 грн. та на дитину від 6 років не може бути меншим ніж 1013 грн. 50 коп.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний це робити за приписами ст.180 СК України, виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, то з ОСОБА_2 на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1013 грн. 50 коп. та на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 23.10.2018 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що дружина відповідача ОСОБА_1 на даний час проживає разом та здійснює догляд за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є дитиною з інвалідністю та якому призначено соціальну допомогу як інваліду з дитинства, що підтверджується, дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, посвідченням серії НОМЕР_6, довідками №2076, 2075 від 09.10.2018 року, виданим УСЗН Острозької РДА, довідкою №1282 від 09.10.2018 року, виданою Могилянівською сільською радою Острозького району Рівненської області.

Статтею 88 СК України визначено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Оскільки малолітній ОСОБА_4, який є дитиною з інвалідністю, проживає з позивачкою та не може обходитится без сторонньго догляду, а відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, то з нього на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін.

Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 1409 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі ст.88, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 258, 263-265, 273, 274-279, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, (жит. АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (жит.АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1013 грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (жит.АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (жит.АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на її утримання, у зв'язку із проживанням з нею дитини з інвалідністю - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (жит.АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави 1409 грн. 60 коп. судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.