Справа №: 398/2092/17
провадження №: 2-о/398/127/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" жовтня 2018 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - Нероди Л.М.,

за участі секретаря - Борозни Л.М.,

заявника - ОСОБА_1,

представників заявника - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/2092/17ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання, заінтересована особа Недогарська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про встановлення факту проживання, заінтересована особа - Недогарська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області.

Заявник, мотивує свої вимоги тим, що проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю, бо є рідною племінницею дружини ОСОБА_4 Просить встановити факт проживання однією сім'єю, а саме племінниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2003 року до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У судовому засіданні заявник та її представники вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили задоволити.

Представник заінтересованої особи надіслав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з письмовою заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, але згідно постанови від 10.10.2014 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальні дії, так як заявниця не надала докази, які підтверджують родинні стосунки з померлим.

Стаття 3 СК України вказує, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.1999 року справа №5-рп/99 вказує, що «член сім'ї» мають конституційні положення про ґрунтування шлюбу на вільній згоді жінки і чоловіка, про рівні права і обов'язки кожного із подружжя у шлюбі та сім'ї (стаття 51), про рівність дітей у правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза шлюбом (стаття 52), та інші конституційні норми і принципи.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які допитані у судовому засіданні дали показання, що ОСОБА_1 проживала з дітьми тривалий час у рідної тітки ОСОБА_7, яка була у шлюбі з ОСОБА_4. Після смерті у 2004 році тітки, заявниця продовжувала проживати з дітьми однією родиною з ОСОБА_4 Родина ОСОБА_7 своїх власних дітей не мала та не мала інших родичів, які можуть бути спадкоємцями. Вели спільне господарство мали спільни права та обовязки.

Між тим, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 як рідної тітки та рідної племінниці доведений та не потребує доказів у суді.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 розлучена майже 30 років, що вказує на відсутність іншої родини, де вона була б пов'язана спільним побутом та мала взаємні права та обов'язки, що у свою чергу є переконливим доказом проживання однією родиною з тіткою та дядьком ОСОБА_7.

Оскільки ОСОБА_1 була розлучена та з дітьми проживала у родині ОСОБА_7 більш ніж 20 років, так як є рідною племінницею, тому характер відносин та загальні ознаки вказують, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 як з рідним дядьком та доглядала останнього разом зі своїми рідними дітьми, бо жили всі разом однією родиною та мали спільні права та обов'язки, а також спільний побут.

Отже, суд дійшов висновку, що між заявницею та ОСОБА_4 наявні родинні стосунки як дядька та племінниці та як наслідок Законодавством України передбачено спосіб захисту спадкових прав шляхом встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що у свою чергу створює юридичні наслідки, зокрема, для ОСОБА_1

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

П. 23 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на викладене та те, що заявник є добросовісним учасником цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні факт доведений відповідно статті 81 ЦПК України та що у свою чергу надає заявнику право на отримання спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, факт проживання однією сім'єю, а саме племінниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2003 року до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА