Справа: 164/422/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 21 серпня 2015 року померла її мати ОСОБА_4, по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Чорниж Маневицького району Волинської області, по вул. Центральній, 66; земельна діялянка, площею 0,76 га, яка складається із трьох земельних ділянок розміром 0,21 га, 0,24 га, 0,31 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області. Ще за життя, 13 березня 2005 року ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка своєю письмовою заявою відмовилась від прийняття спадщини. ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_6, кожен зокрема, не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_4, однак ще за життя 13 березня 2005 року посвідчила заповіт, яким все належно їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла своїм дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-10).

Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2011-2016 роки та довідки ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району № 527 від 19 лютого 2018 року вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній, 66, в с. Чорниж Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4, яка була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою сама. Заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_4 посвідчувався ОСОБА_3 сільською радом Маневицького району Волинської області 13 березня 2005 року (а.с. 12-13).

Державним актом на право приватної власності на спадкове майно серії ВЛ № 004588 та Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки підтверджується, що власником земельних ділянок, площею 0,76 га, 0,21 га, 0,24 га, 0,31 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4 (а.с. 14-17).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 6 березня 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 22).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 357/1-16 від 5 квітня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 21 серпня 2016 року була заведена спадкова справа № 5 за 2017 рік. 25 січня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_2, того ж дня із заявою про відмову від спадщини звернулась дочка спадковадця ОСОБА_5 (а.с. 31-33).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства 21 лютого 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Чорниж Маневицького району Волинської області по вул. Центральній, 66, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на:

житловий будинок № 66 з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Центральній, в селі Чорниж Маневицького району Волинської області;

земельну ділянку, загальною площею 0,76 га, яка складається із трьох земельних ділянок розміром 0,21 га, 0,24 га, 0,31 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області. Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004588, виданий Маневицькою районною державною адміністрацією Волинської області 29 червня 2003 року, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська