1Справа № 335/4402/18 2/335/1446/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

23 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 березня 2012 року у розмірі 36 057 грн. 54 коп.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї додатками, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Як передбачено п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Подана позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин щодо відкриття відповідачу карткового рахунку, видачі кредитної картки, надання кредитних коштів.

З тексту позову та додатків не вбачається, яку саме картку відповідач отримав. З Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що вони є декількох видів: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD», умови кредитування за якими різняться. Таким чином, із викладених позивачем обставин не зрозуміло, яку саме кредитну картку отримав відповідач та які тарифи діють до цієї картки, який строк дії картки; не зазначено доказів на підтвердження вказаного; відповідні докази до позову не додані.

Не зазначено у позові, з якого часу виникла заборгованість за кредитним договором, тобто коли відповідач використовував кредитні кошти з отриманої кредитної картки та з якого часу виникло порушення зобовязання по поверненню цих кредитних коштів.

Відсутні посилання на конкретні пункти кредитного договору, які саме були порушені відповідачем.

Крім того, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо нарахування процентів за користування кредитом, котрі станом на 31 березня 2018 року становлять 29 510 грн. 02 коп.

Зі змісту позову та наданого розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 4 099 грн. 87 коп. пені та комісії за користування кредитом, при цьому не розмежовує із загальної суми окремі складові заборгованості. Пеня та комісія є різними видами боргу, їх одночасне нарахування є неможливим. В позовній заяві також відсутнє посилання на те, що умовами укладеного між сторонами договору передбачено одночасне нарахування пені та комісії.

У позові не зазначено про початок виникнення заборгованості по кожному виду нарахувань (тіло кредиту, відсотки, пеня та комісія та штраф, окремо), а також детальний розрахунок ціни позову із посиланням на умови договору.

Крім того, не надано обґрунтованого логічно-зрозумілого розрахунку заборгованості. Документ, названий позивачем «розрахунок заборгованості», фактично містить лише певні показники, але не наданий алгоритм (формула), за яким можливо зрозуміти, як з наведених показників утворився результат (відсотки; з яких сум розраховані пеня, комісія, штрафи тощо; за який період).

Наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені в ст.ст. 77-79 Цивільно-процесуального кодексу України, а також ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Також, позивачем по справі не виконані вимоги ч. 5 ст. 177 ЦПК України щодо обовязку додати до позовної заяви всі наявні в них докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо додаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), оскільки згідно положень ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно вимог до оформлення документів, затверджених Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07 квітня 2003 року, документи, що їх складають в організації, повинні мати обовязкові реквізити: назва організації, назва виду документа, дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис; оформлюючи різні види документів відповідно до нормативних документів, крім зазначених обовязкових реквізитів, використовують відбиток печатки, інше (п.п. 4.4-4.5). Підпис складається із назви посади особи, яка підписує документ, особистого підпису, ініціалу (-ів) і прізвища. Особистий підпис на документі повинен бути достатньо розбірливим. Відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису (п.п. 5.23, 5.26, 5.27).

Натомість представником позивача зазначені вимоги виконані не були, оскільки з наданих суду документів, вбачається що лише частина документів підписані невідомою особою, додані до позовної заяви документи, не містять назви посади, ініціалів та прізвища, особи, яка засвідчує копію, дати такого засвідчення, відбитку печатки, а до копії позовної заяви додані ксерокопії документів, що не є письмовими доказами згідно зазначених вище вимог.

Таким чином, для виконання вимог ст. 177 ЦПК України представнику позивача необхідно додати до позовної заяви та її копії копії документів, засвідчених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищезазначеного, суддя вважає необхідним надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя В.О. Макаров