ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3672/17 Номер провадження 22-ц/814/324/18Головуючий у 1-й інстанції Шевська О.І. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Одринської Т.В., Лобова О.А.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21 серпня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном у частині стягнення (відшкодування ) судових витрат

Заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення порушення права власності ОСОБА_2, зобов'язавши ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 комплект ключів від замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

22.12.2017 до суду першої інстанції, надійшла заява про зміну предмету позову, в якій ОСОБА_2 прохала усунути перешкоди у здійсненні права користуватися майном, яке належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, шляхом надання ОСОБА_3 ОСОБА_2 комплекта ключів від замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 (а.с.104, т.1).

В подальшому 13.02.2018 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій керуючись ч.3 ст.49 та ст.391ЦПК України , прохала усунути перешкоди у здійсненні права користування своїм майном, шляхом надання ОСОБА_3 ОСОБА_2 комплекта ключів від замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 (а.с. 126, т.1).

21 серпня 2018 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені.

Усунуто перешкоди у здійсненні права користування майном, яке належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, шляхом надання ОСОБА_3 ОСОБА_2 комплекту ключів від замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Апелянт в скарзі зазначила, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права в частині стягнення судових витрат (судового збору та компенсації за відрив від звичайних занять)

У відзиві від 15.11.2018 року ОСОБА_3 прохав апеляційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2018 року задовольнити частково, а саме: рішення суду першої інстанції у частині розподілу судових витрат змінити і ухвалити рішення у відповідності до положень ст. 142 ЦПК України.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було зазначено що позивач по справі була присутньою лише на першому засіданні та потім подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Апелянт з даним твердженням не погодилася, так як зазначена заява 17.12.2018 року (а.с. 105) надійшла до суду вже після судового засідання, яке відбулося 14.12.20217 року і жодним чином не може бути підставою для відмови у компенсації за відрив від звичайних занять.

З матеріалів справи вбачається, що перше судове засідання за участю ОСОБА_2 відбулося 14.12.2017 року (а.с 100, т.1).

03. 07.2018 року до Октябрського районного суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2(а.с. 19, т.1.).

22. 12.2018 року до Октябрського районного суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, яке відповідно до поштового конверту направлено нею 19.12.2018 року (а.с. 104, т.1).

Оскільки, позивач по справі була присутньою лише в одному судовому засіданні та було подано заяву про розгляд справи без її участі, як до засідання та і після, що підтверджено матеріалами справи. Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що зі сторони позивача не було відриву від звичайних занять та відповідно втраченого заробітку.

Судом першої інстанції було зазначено, що позивач просила суд стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 1412.74 грн., які складаються з 640 грн - судового збору, витрат пов'язаних з переїздом - 500 грн., добових - 60 грн., компенсації за відрив від звичайних занять - 212.74 грн , з чим апелянт не погодився, зазначивши, що не було враховано сплачений збір в розмірі 64,80 грн

22.12.2017 року до Октябрського районного суду м.Полтави від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відшкодування судових витрат, яке відповідно до поштового конверту направлено нею 19.12.2018 року (а.с. 110, т.1)

В зв'язку із зміною предмету позову від 13.02. 2018 року, ОСОБА_2 сплачено судовий збір, в розмірі 64.80 грн (а.с.125 т.1.)

Колегія суддів, погоджується із твердження скаржника, щодо не врахування сплаченого збору, в зазначеній частині, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інщі судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 138 ЦПК України витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані з явкою до суду: витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони; стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення в частині стягнення судового збору в повному обсязі. Оскільки, позивач по справі була присутньою лише в одному судовому засіданні та було подано заяву про розгляд справи без її участі, як до засідання так і після, що підтверджено матеріалами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови в стягнені компенсації за відрив від звичайних занять.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком в частині повернення судового збору, зважаючи на те, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704.80 грн , а не 640 грн як було зазначено в рішенні Октябрського районного суду м.Полтави від 21 серпня 2018 року, тому в цій частині апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367,374, 376, 382, 383, 384,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2018 року в частині стягнення судового збору - змінити.

Збільшити розмір судових витрат стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з 640 грн до 704.80 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

Суддів: Т.В.Одринська

О.А.Лобов