справа №190/175/18
провадження №4-с/176/1/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Кучми В.В.,

при секретарі Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт майна боржника,

за участю: заявника за скаргою ОСОБА_1, старшого державного виконавця П»ятихатського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровської області ОСОБА_2,

В СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, за якою просить скасувати постанову старшого державного виконавця П»ятихатського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 31.01.2018 року №2298 як незаконну та яка не відповідає Закону України «Про виконавче провадження», а також за тими підставами просить скасувати постанову цього державного виконав ВП №17463990 від 31.01.2018 року про арешт майна боржника.

Скаргу мотивує тим, що за виконавчим листом №2-480/09 від 25.01.2010 року на стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина на користь стягувачки ОСОБА_3 в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ним своєчасно вживались заходи щодо виплати аліментів з дня їх присудження з 06.10.2009 року за розрахунками, запропонованими державним виконавцем, він періодично приносив розписки стягувачки або чеки поштових переказів. 04.07.2017 року він звертався до суду з позовом до стягувачки про зменшення розміру аліментів, по цій справі державний виконавець, дії якої оскаржує, приймала участь як третя особа та надавала довідку №10671/13 від 29.06.2017 року, відповідно до якої заборгованість зі сплати аліментів відсутня, після чого він продовжував сплачувати аліменти пропорційно ? частини доходу в розмірі згідно рекомендацій державного виконавця. Однак на момент набуття сином повноліття державним виконавцем Черняк О.М. був проведений новий розрахунок зі сплати аліментів, відповідно до якого виникла заборгованість 15304,62 грн, та на підставі цього за постановою держвиконавця був накладений арешт на його нерухоме майно.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав у повному обсязі, в обґрунтування якої виклав обставини, аналогічні в скарзі. При цьому пояснив, що постанова ВП №17463990 від 31.01.2018 року, яку оскаржує, є про арешт майна, а за №2298 від 31.01.2018 року є супроводжувальний лист, оскільки обставиною обтяжень слугували ці два документи, то він оскаржує та просить скасувати і той і іншій. Також пояснив і додав, що через те, що його батько є особою похилого віку, страждає на хронічну хворобу, він за призначенням лікарської комісії здійснює за ним постійний сторонній догляд, як такий у звязку з цим безперервно перебуває на обліку в територіальному управлінні соціального захисту населення з березня 2014 року по теперішній час, та отримує соціальні виплати, як на докази цих обставин посилається на довідки УСЗН. Крім того, згідно останніх висновків ЛКК визначено, що він продовжує здійснювати сторонній нагляд до березня 2019 року.

Державний виконавець Черняк О.М., дії якої оскражуються, в судовому засіданні скаргу не визнала в повному обсязі, вважає необґрунтованою, а вчиненні нею дії як державним виконавцем щодо проведення розрахунку та накладання арешту на майно боржника за оскаржуваною постановою правомірними, при цьому посилалась на письмові заперечення. Також пояснила, що за заявою стягувачки її попередниця виготовляла довідку з розрахунком заборгованості станом на 01.02.2014 року, відповідно до якого малась заборгованість 5791,46 грн. В подальшому обов»язки з виконання цього виконавчого провадження здійснювались нею, за зверненням стягувачки ОСОБА_3 в межах повноважень вона проводила наступний розрахунок заборгованості, при цьому нею була врахована заява стягувачки про те, що станом на 01.02.2014 року заборгованість в сумі 5791,46 грн платником аліментів ОСОБА_1 є погашеною, за наступні місяці вона розрахувала розмір аліментних платежів, виходячи з ? частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки мав офіційний дохід у вигляді соціальних виплат як особа, яка здійснює сторонній догляд, та відповідно до здійснених аліментних платежів заборгованість на червень 2017 року була відсутня. Отримавши судове рішення П»ятихатського районного суду від 29.11.2017 року, в якому було зазначено, що ОСОБА_1 в управлінні захисту населення П»ятихатської РДА перебуває лише як отримувач компенсації по догляду за батьком, підтвердження здійснення догляду за батьком не надав, не являється інвалідом та не позбавлений працювати, вона вважала, що цим рішенням таким чином встановлено, що ОСОБА_1 як платник аліментів не має офіційного доходу, та коли знову звернулась стягувачка з заявою про розмір заборгованості, то вона виготовила наступну довідку-розрахунок від 02.02.2018 року, в якій вивела розмір аліментних платежів за період з лютого 2014 року по січень 2018 року як щодо безробітного виходячи із середньої зарплати в даній місцевості. Та оскільки внесені аліментні платежі за цей період були меншими, виникла заборгованість 15304,62 грн, та так як боржник має заборгованість, то нею була винесена постанова про арешт майна, копії якої від 31.01.

Заслухав учасників процесу, дослідив матеріали справи та подані в ній докази, матеріали виконавчого провадження № 2-480 та перевіривши наведені в скарзі доводи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі заяви стягувачки та виданого судом виконавчого листа постановою державного виконавця ВДВС П»ятихатського районного управління юстиції від 10.02.2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-480, виданим 25.01.2010 року П»ятихатським районним судом Дніпропетровської області на виконання рішення на стягнення з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_3 на утримання їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у збільшеному розмірі у вигляді ? частини його заробітку (доходу) , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-3 вик. пр.).

Постановою ВП №17463990 від 31.01.2018 року у цьому виконавчому провадженні державним виконавцем, дії якого оскаржують ся, з метою виконання даного рішення суду накладений арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаю чого вул. Червоноармійська вул. 29 у м. Пятихатки Дніпропетровської області.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про реєстрацію обтяжень внесено обтяження на все нерухоме майно боржника, номер запису про обтяження 24678693 від 05.02.2018 року (а.с. 151 вик. пр.).

Згідно супроводжувального листа вих. №2298 від 31.01.2018 року стягувач та боржник ОСОБА_1 повідомляються про прийняту державним виконавцем постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість по аліментах, розмір яких був визначений рішенням суду у вигляді частини від заробітку, визначається на підставі даних про фактичний заробіток, отриманий платником за період, протягом якого стягнення не проводилось.

Згідно порядку, визначеному ч.ч. 3, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості визначає державний виконавець за місцем виконання рішення з дотриманням вимог Сімейного кодексу України. Зокрема, виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу та боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Як витікає і підтверджується довідкою-розрахунком №10671/13 від 29.06.2017 року, складеною старшим державним виконавцем П»ятихатського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровської області ОСОБА_2, затвердженою начальником відділу, то за період з лютого 2014 року по червень 2017 року включно нараховані до сплати аліментні платежі щомісячно у загальній сумі 23666 грн 01 коп,, а фактично є сплачені аліменти боржником ОСОБА_1 в більшому розмірі 27116 грн. 00 коп (а.с. 94 вик. пр.).

Згідно довідки-розрахунку №1335 від 23.01.2018 року, складеною старшим державним виконавцем Черняк О.М., то вбачається, що за період з лютого 2014 року по грудень 2017 року включно нараховані до сплати аліментні платежі щомісячно у загальній сумі 27699 грн 82 коп,, в той час коли фактично боржником ОСОБА_1 аліменти є сплачені в більшому розмірі 29263 грн. 00 коп., заборгованість станом на 01.01.2018 року відсутня, про що зазначено в довідці (а.с. 141 вик. пр.).

Заявою від 29.01.2018 року (вх. №633/13.40-29 від 30.01.2018 року) стягувачки підтверджується, що боргу з аліментів до 01.02.2014 року не має, є погашені боржником у повному обсязі, та згідно заяви просить провести розрахунок починаючи 01.02.2014 року.

Згідно довідки-розрахунку №2362/13.40-32 від 02.02.2018 року убачається державним виконавцем виведена заборгованість з аліментів станом на 01.02.2018 року в розмірі 15304 грн 62 коп., так за період з лютого 2014 року по січень 2018 року включно нараховані до сплати аліментні платежі щомісячно у загальній сумі 44567 грн 62 коп., а боржником ОСОБА_1 проведено є сплачені аліменти29263 грн. 00 коп. (а.с. 146 вик. пр.).

В судовому засіданні ст. державний виконавець Черняк О.М. пояснила та підтвердила, що даний розрахунок нею є виведений виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Пунктом 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146, з наступними змінами і доповненнями, якою визначено, на які види доходів може бути звернено стягнення аліментів та які враховуються, встановлено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за

роботою за сумісництвом, та в тому числі з соціальної допомоги по безробіттю.

Висновком ЛКК №47/184 від 12.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який страждає хворобою, знаходиться під наглядом сімейного лікаря, та потребує постійного нагляду, який здійснює ОСОБА_1 (а.с 83, 83).

Довідкою Управління соціального захисту населення П»ятихатської районної державної адміністрації №1166 від 11.04.2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває безперервно на обліку в цьому управлінні як отримувач компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, починаючи з 25.03.2014 року та до теперішнього часу, довідками УСЗН №377, №1165, №379, №378 підтверджується, що останньому дійсно проводились і такий отримував щомісячно починаючи з зазначеного часу та по березень 2018 року виплати з соціальної допомоги по безробіттю як особа, яка здійснює нагляд за інвалідом першої групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку.

Отже, стягувач ОСОБА_1, який отримував соціальної допомоги по безробіттю як особа, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, у період з березня 2014 року по січень 2018 року мав офіційний дохід, з якого має проведений розрахунок зі сплати аліментів відповідно присудженого розміру вигляді ? частини його доходу (заробітку) , а уразі недостатності, то не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у звязку з чим відповідним та правильно вирахуваним розміром аліментів у цей період є визначений довідками-розрахунком довідкою-розрахунком №10671/13 від 29.06.2017 року№1335 від 23.01.2018 року, відповідно до яких аліменти по день набуття дитиною повноліття є сплачені навіть у більшому розмірі. Сплата цих аліментів підтверджується розписками стягувачки, які містяться в матеріалах виконавчого провадження.

В той час заборгованість, що виведена державним виконавцем, дії якого оскаржують ся, за довідкою-розрахунком №2362/13.40-32 від 02.02.2018 року в сумі 15304 грн 62 коп., є не відповідною, не обґрунтованою та такою, що суперечить вимогам закону, а від так і відсутні належні правові підстави вжиття заходів у виконавчому провадження шляхом накладання арешту на все майно шляхом винесення оспорюваної постанови.

При цьому суд зазначає, що будь-яке судове рішення не має преюдиціального значення та не може враховуватись як підстава для вчинення виконавчих дій. Більш того, в згаданому рішенні П»ятихатського районного суду від 29.11.2017 року, на яке посилається державний виконавець, встановлені обставини не суперечать фактичним обставинам, цим рішенні встановлено та також зазначено, що стягувач згідно довідок УСЗН отримує допомогу по безробіттю, але цими довідками не підтверджується, що він дійсно здійснював такий нагляд, що потребує додаткового доказування.

В межах повноважень, що визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець мала можливість з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, для перевірки та уточнення обставин щодо підстав стягнення запросити боржника, направити запити, в матеріалах виконавчого провадження мались довідки про отримання допомоги по безробіттю, які надав боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні, але ці обставини не були враховані, та було винесену постанову про арешт майна, яка за вищезазначених обставин є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд вважає відмовити в частині скарги щодо скасування супроводжувального листа №2298 від 31.01.2018 року, оскільки цей документ не являється процесуальним документом державного виконавця, який може слугувати підставою виникнення, зміни чи припинення правовідносин сторін виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 48-50, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 450, 451, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про арешт майна боржника задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця П»ятихатського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровської області ОСОБА_2 ВП №17463990 від 31.01.2018 року про арешт майна боржника визнати незаконною та скасувати. В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: В.В. Кучма