УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Река А.С.

за участю секретаря судового засідання: Гапич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове подання старшого державного виконавця Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

Встановив:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на виконанні Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження № 55699484 з виконання вимоги №Ф-213-У виданої ГУ ДФС у Луганській області 06.11.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 6685,67 грн. на користь ГУ ДФС у Луганській області.

На даний час боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки). Боржник не вживає ніяких заходів щодо повного, або часткового погашення боргу. У звязку з цим державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього вимогою про сплату боргу(недоїмки).

В судове засідання державний виконавець Реуцький О.О. не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває вимога № Ф-213-У від 06.11.2018 про стягнення з ОСОБА_2 боргу (недоїмки) у розмірі 6685,67 грн. на користь ГУ ДФС у Луганській області (а.с. 9).

29 січня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 55699484 (а.с. 4).

Під час виконання вимоги виконавцем встановлено, що згідно інформації з ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 21.03.2018 року № 11-12-0.2-1845/2-18, станом на 01.01.2013 року, за боржником ОСОБА_2 земельних ділянок не зареєстровано (а.с.6).

До цього ж, згідно матеріалів подання, боржник немає ніяких соціальних виплат у відповідних органах УПФУ, ДФС, джерел доходу, що підлягають оподаткуванню боржник також немає (а.с.7,8).

У відповідності до листа Територіального сервісного центру №4441 від 12.03.2018 №31/12/4441-719 транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровано (а.с.7).

Управління державної міграційної служби України в Луганській області надало інформацію від 12.02.2018 № 1755/16.25-41/1, згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався (а.с.6).

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Таким чином, саме на останнього покладається тягар доказування, тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що законом передбачено санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконаних зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання.

До подання головний державний виконавець не додав доказів про направлення та вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, та інформації про те, що боржник належним чином інформований, що має грошові зобовязання.

У поданні державного виконавця не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином, державним виконавцем не доведено, що боржник взагалі належним чином повідомлений про перебування виконавчого провадження в Сватівському районному відділі ДВС та про наявність у нього відповідного зобовязання. З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника. Державний виконавець не надав суду докази, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги подання є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Сватівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.С.Река