ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м.Суми

Справа №578/461/17

Номер провадження 22-ц/788/619/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року, ухвалене у складі судді Косар А.І., в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

18 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Краснопільське відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він працює директором ТОВ «Оберіг-Трейд». 28 вересня 2016 року на власному автомобілі марки CHEVROLET/Aveo, номерний знак НОМЕР_1, він приїхав по робочим питанням до смт. Краснопілля, поставив свій автомобіль на вул. Петропавлівській та разом з ОСОБА_3, який є засновником вказаного товариства, здійснював огляд території водного обєкта. Коли вони відійшли від автомобіля до водойми, то помітили як відповідач ОСОБА_2, який перебував у нетверезому стані, проходячи повз автомобіль, тричі вдарив по автомобілю велосипедом, чим завдав матеріальної шкоди позивачу, у звязку з чим було викликано поліцію. Згідно калькуляції ПАТ «СУМИ-АВТО» філія «Сумська станція технічного обслуговування-2» збитки (вартість робіт та запчастин (матеріалів), необхідних для відновлення транспортного засобу) становить 12117,88 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_2 12117,88 грн матеріальної шкоди, 640 грн судового збору та 3572 грн витрат на професійну правову допомогу адвоката.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильну оцінку наданих стороною позивача доказів та невірне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд не в повній мірі зясував сам факт пошкодження відповідачем його автомобіля. Відповідач не заперечує своєї присутності у нетверезому стані з велосипедом біля належного позивачу автомобіля з боку нанесених пошкоджень. Про пошкодження відповідачем автомобіля свідчить також заява позивача до відділу поліції, акт огляду з місця події з відображенням локалізації та характеру пошкоджень, його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_3 Також вважає, що суд безпідставно відхилив офіційну калькуляцію від 04 жовтня 2016 року щодо вартості робіт з відновлення автомобіля з підстав того, що даний документ не підписано, оскільки зі змісту калькуляції вбачається, що її надруковано 04 жовтня 2016 року ОСОБА_4 Відхилення показань свідка ОСОБА_3 теж не є конкретно мотивованим, так як суд не вказав, які саме фактичні дані, про наявність яких свідчать ці покази, спростовуються іншими доказами. Зазначає, що висновок інспектора Бесараба К.О. є суто субєктивним і не містить даних, які б спростовували пояснення ОСОБА_3 Окрім того, на думку позивача, суд невірно витлумачив приписи ст. 1166 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, відповідача та його представника адвоката ОСОБА_6, які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені обставини, перевірені наявними у справі належними та допустимими доказами не доводять, що механічні пошкодження автомобіля позивача заподіяні неправомірними діями ОСОБА_2

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві власності належить автомобіль CHEVROLET/Aveo, номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 8).

28 вересня 2016 року до Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області по телефону надійшло повідомлення позивача про те, що 28 вересня 2016 року в смт. Краснопілля по вул. Петропавлівській біля буд. 98 місцевий житель пошкодив належний заявнику автомобіль CHEVROLET, н.з. ВМ 2797 ВВ.

Під час огляду місця події, було виявлено на бампері вказаного автомобіля в хаотичному порядку подряпини в кількості 12 штук. На дверцяті пасажирській виявлено вмятину найбільшими розмірами: ширина 1,6, довжина 1 мм. Біля бензобаку виявлено пошкодження у вигляді вмятини розмірами 1,5 на 1 мм. Інших пошкоджень на даній машині виявлено не виявлено. Біля автомобіля знаходився велосипед зеленого кольору.

Відповідно до висновку інспектора поліції ОСОБА_7 про результати розгляду по повідомленню ОСОБА_1, складеному 07 жовтня 2016 року, згідно пояснень позивача та його знайомого ОСОБА_3, наданих працівникам поліції, 28 вересня 2016 року у вечірній час вони робили обхід території водного обєкту. Відійшовши до водойми від автомобіля вони помітили як ОСОБА_2, проходячи з велосипедом повз автомобіль три рази вдарив по автомобілю велосипедом. При опитуванні ОСОБА_2, він пояснив, що дійсно 28 вересня 2016 року у вечірній час повертався додому по вул. Петропавлівська та проходив повз автомобіль ОСОБА_1 та те, що він автомобіль не шкодив. Заявлена матеріальна шкода пошкоджень становить 10000 грн. Під час опитування та проведення бесід з мешканцями смт Краснопілля встановити, хто пошкодив автомобіль ОСОБА_1 не представилося можливим у звязку з тим, що достеменно встановити істину по даній справі не виявилося можливим, так як пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протирічать одне одному. Свідків даної події встановити не виявилося за можливе, так як ОСОБА_3 є заінтересованою особою по відношенню до ОСОБА_1 Враховуючи, що встановити особу правопорушника не вдалося, а також те, що сума завданих матеріальних збитків не є достатньою для порушення кримінального провадження за ст. 194 КК України, перевірку по повідомленню ОСОБА_1 припинено (а. с. 12).

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, послався на те, що вказаним висновком інспектора поліції ОСОБА_7 не встановлено причетність ОСОБА_2 до пошкодження майна позивача. Показання свідка ОСОБА_3 судом не було взято до уваги з посиланням на те, що вони не підтверджуються іншими матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні справи судом першої інстанції не враховано наступне.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Факт пошкодження належного позивачу автомобіля підтверджується протоколом огляду місця події та калькуляцією вартості відновлювальних робіт. Як під час перевірки заяви позивача працівниками поліції, так і під час розгляду даної справи, було встановлено, що відповідач 28 вересня 2016 року, перебуваючи в нетверезому стані, проходив безпосередньо повз автомобіль позивача. Свідок ОСОБА_3, який знаходився на місці події 28 вересня 2016 року, чого не заперечує і відповідач, в поясненнях працівникам поліції, а також під час розгляду справи судом першої інстанції, підтвердив ту обставину, що відповідач пошкодив автомобіль позивача за допомогою велосипеда, який вів у руках. Зазначені показання свідка ОСОБА_3 відповідачем не спростовані. Не спростовуються вони і іншими наявними в матеріалах справи доказами. Крім того відразу після вчинення вказаних дій відповідачем позивач затримав його та викликав поліцію. Сам відповідач підтверджує, що він дійсно, перебуваючи в нетверезому стані, проходив повз автомобіль позивача та вів в руках велосипед. Також він не заперечує наявність пошкоджень на автомобілі позивача, які були зафіксовані працівниками поліції в його присутності та підтверджує наявність у нього на момент пошкодження майна негативного відношення до позивача у звязку з перебуванням в оренді ТОВ Оберіг-Трейд» водного обєкту. З цього приводу він разом з іншими мешканцями смт. Краснопілля звертався зі скаргами до відповідних державних установ.

Колегія суддів не може взяти до уваги твердження відповідача про те, що він не вчиняв дії по пошкодженню майна позивача, так як вони спростовуються наведеними доказами. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відповідачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження того, що шкоду позивачу завдано не з його вини.

Не встановлення причетності ОСОБА_2 до пошкодження майна позивача працівниками поліції, під час перевірки наявності підстав для порушення кримінального провадження, за встановлених обставин даної справи, не є підставою для відмови у позові. Крім того відповідно до ст. 82 ЦПК України висновок інспектора поліції не звільняє відповідача від доведення відсутності його вини в заподіянні шкоди позивачу.

Згідно калькуляції ПАТ «СУМИ-АВТО», Філія «Сумська станція технічного обслуговування-2» № КА2-000418 від 04 жовтня 2016 року вартість робіт та запчастин (матеріалів) для ремонту пошкоджень належного позивачу автомобіля складає 12117,88 грн з ПДВ, без ПДВ 10098,23 грн (а. с. 14).

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що калькуляція вартості відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень автомобіля позивача є неналежним та недопустимим доказом. Так, зазначені в калькуляції роботи по ремонту автомобіля співпадають з його пошкодженнями, зафіксованими в протоколі огляду місця події 28 вересня 2016 року. Калькуляція складена спеціалізованим підприємством по технічному обслуговуванню з зазначенням працівника, який її склав, та засвідчена печаткою цього підприємства.

В той же час колегія суддів вважає, що на користь позивача підлягають відшкодуванню збитки по відновлювальному ремонту автомобіля у розмірі 10098,23 грн без ПДВ, так як позивачем не надано суду доказів, що ним укладено договір на виконання цих робіт з підприємством, яке є платником ПДВ.

Отже, виходячи з викладеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 10098,23 грн

Крім того пропорційно позовним вимогам, які підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 533 грн та оплаті професійної правничої допомоги адвоката в сумі 2000 грн за розгляд справи в суді першої інстанції, а також судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 780 грн

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 12117,88 грн, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

пеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 10098 гривень 23 копійки та у відшкодування судових витрат 2533 гривні 00 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції та 780 гривень 00 копійок за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 квітня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.М. Біляєва

ОСОБА_8