СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/1820/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

12 вересня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

ІІ. Описова частина

У серпні 2017 року Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я» з позовними вимогами про:

-стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 25200 гривень;

-стягнення з Відповідача на користь Позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

-стягнення з Відповідача компенсації за спричинену моральну шкоду, завдану порушенням трудових прав, в розмірі 5000 гривень.

Ухвалою суду від 10 серпня 2017 року позовна заява залишена без руху.

Ухвалою від 07 вересня 2017 року було відкрито провадження у справі.

В подальшому Позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з Відповідача:

-невиплачену заробітну плату в розмірі 43200 гривень та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку;

-компенсацію моральної шкоди за порушення трудових прав в розмірі 5000 гривень.

Свої вимоги Позивач обгрунтовує наступними обставинами.

Позивач стверджує, що з 02.02.2004 він був прийнятий на посаду завідуючого відділом системно-технічного забезпечення Українського інформаційно-обчислювального центру Міністерства охорони здоров'я України. В подальшому, як вказує Позивач, він був переведений на посаду інженера-програміста відділу адміністрування програмних продуктів та комп'ютерних систем.

З 19 червня 2015 року ДП «Український інформаційно-обчислювальний центр» Міністерства охорони здоров'я перейменований в Державне підприємство «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України».

27 березня 2018 року, як вказує Позивач, він був звільнений з роботи за згодою сторін, проте, остаточний розрахунок з ним під час звільнення не був проведений, у зв'язку з чим за Відповідачем зберігається заборгованість перед Позивачем із заробітної плати в розмірі 43200 гривень за період з березня 2017 року по березень 2018 року.

У зв'язку з викладеним Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість із заробітної плати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 138,08 грн.

Крім того, посилаючись на порушення своїх трудових прав, пов'язаних з оплатою праці, Позивач наполягає на тому, що йому було заподіяну моральну шкоду, яку він просить оцінює в 5000 гривень і просить стягнути в примусовому порядку.

У судовому засіданні Позивач позов підтримував, просив його задовольнити. В останнє судове засідання до суду не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання представника не направив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Неодноразово судом направлялися ухвали на адресу Відповідача про витребування доказів, необхідним х для вирішення справи, проте жодна з ухвал не була виконана, у зв'язку з чим до Відповідача застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

За згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника Відповідача із постановленням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 наказом №2-к від 02.02.2004 був прийнятий на роботу в Державне підприємство «Український інформаційно-обчислювальний центр» МОЗ України на посаду завідуючого відділом системно-технічного забезпечення. (а.с. 51)

01 вересня 2014 року Позивач був переведений на посаду інженера-програміста відділу адміністрування програмних продуктів та комп'ютерних систем.

Відповідно до наказу №343 від 16.06.2015 Державне підприємство «Український інформаційно-обчислювальний центр» МОЗ України перейменоване в Державне підприємство «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України».

Наказом №15-к від 27 березня 2018 року ОСОБА_1 був звільнений з посади за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 59)

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 24 Закону визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Зі слів Позивача йому не виплачена заробітна плата за період з 01.03.2017 по 27.03.2018 (13 місяців).

Відповідач не надав суду жодної відповіді на неодноразові ухвали суду про витребування:

-копій наказів про прийняття ОСОБА_1 на роботу та про переведення його в межах підприємства на інші посади,

-довідки про нараховану помісячно та виплачену заробітну плату за 2016-2018 роки,

-довідки про заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1,

-довідки про середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням.

За розрахунком Позивача заборгованість ДП «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України» перед ним становить 43200 гривень, тобто близько 3323,08 грн за місяць.

Судом вжиті всі необхідні заходи з метою перевірки нарахування заробітної плати Позивачу протягом спірного періоду, проте ані в органи Пенсійного фонду України, ані в органи податкової служби Відповідач звітності у 2017 році не подавав. (а.с. 57, 94).

Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України від 30.05.2018 загальна сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 становила 82208,64 гривень, тобто в середньому 6850,72 гривень на місяць, що є більшим ніж 3323,08 гривень, з яких виходить Позивач, визначаючи розмір заборгованості Відповідача перед ним.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього заробітної плати за період роботи з 01.03.2017 по 27.03.2018 (в межах позовних вимог) є справедливими, сума в розмірі 43200 гривень не перевищує його середні доходи, отримані в 2016 році, а тому може бути стягнута в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що заборгованість із заробітної плати, належної ОСОБА_1, досі не погашена, суд вважає необхідним задовольнити вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 28.03.2018 по 12.09.2018.

Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, для даного випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Враховуючи, що Позивача було звільнено 27 березня 2018 року, то для обрахунку середнього заробітку мають братися два повні місяці - січень та лютий.

Середньоденний заробіток ОСОБА_1 суд розраховує виходячи з тієї суми щомісячного заробітку, яку використовував під час визначення заборгованості:

3323,08 х 2 / 41 (кількість робочих днів в січні та лютому 2018 року) = 162,10 гривень

Враховуючи обставини справи, Позивачу підлягає виплаті середній заробіток за період з 28 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року (115 робочих днів):

162,10 х 115 = 18641,50 грн.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість посилань Позивача на те, що діями Відповідача, які виразились у тому, що протягом тривалого часу Відповідач не виплачує йому заробітну плату, Позивачеві заподіяна моральна шкода.

Разом з тим, виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої Позивачу діями Відповідача в сумі 5 000 гривень є значно завищеним і стягненню з ДП «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України» на користь Позивача підлягає сума в розмірі 2000 грн.

Беручи до уваги, що Позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, стягненню з ДП «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України» на користь держави підлягають судові витрати в сумі 1280 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за спричинену моральну шкоду задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 43200 (сорок три тисячі двісті грн 00 коп.) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року в розмірі 18641,50 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок одну грн 50 коп.) гривень.

2.Стягнути з Державного підприємства «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я» на користь держави судові витрати в сумі 1280 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4.Апеляційна скарга Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1;

Відповідач: Державне підприємство «Центр електронної охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я», адреса: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 7; код юридичної особи 32709473.

Суддя: