Справа № 175/541/18
Провадження № 2/175/187/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2018 pоку смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши матеріали уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток», ОСОБА_2 про вчинення шахрайських дій з боку колишньої дружини, ПАТ «Банк Восток» та негайне зупинення продажу його дому злочинним шляхом та визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2018 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення шахрайських дій з боку колишньої дружини та негайне зупинення продажу його дому злочинним шляхом та визнання договору іпотеки недійсним.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175-177 ЦПК України.

19 лютого 2018 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення шахрайських дій з боку колишньої дружини та негайне зупинення продажу його дому злочинним шляхом та визнання договору іпотеки недійсним залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

12 березня 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява на виконання вимог вищевказаної ухвали.

Проте, переглянувши уточнену позовну заяву, приходжу до висновку, що недоліки, що були зазначені у вищевказаній ухвалі не були усунуті у повному обсязі, зокрема:

-до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. (ч. 4 ст. 177 ЦПК України). Разом з тим, позивач в мотивувальній частині уточненого позову посилається на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Але позивач не звертається до суду з відповідним клопотанням з зазначенням підстав відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, які передбаченні цією статтею та їх відповідним підтвердженням. Натомість позивач в мотивувальній частині уточненого позову зазначає «Прошу судовий збір покласти на винувату сторону». Що дає підстави вважати, що позивачем не виконана вимога ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 19 лютого 2018 про необхідність сплати судового збору за позовну заяву немайнового характеру, подану фізичною особою та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або клопотання чи заяву про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про витребування доказів тощо.

-вимога ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 19 лютого 2018 про конкретизацію особи, якою спірне майно виставлено на продаж, а також підтвердження відповідними доказами зазначеної обставини суд вважає не виконаною оскільки, позивач зазначає, що спірне майно виставлено на продаж ПАТ «Банк Восток» використовуючи інтернет ресурс за посиланням www.domik.ua, інші докази на підтвердження зазначених обставин відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст.185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Також, суд роз'яснює позивачу про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву разом з уточненим позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток», ОСОБА_2 про вчинення шахрайських дій з боку колишньої дружини, ПАТ «Банк Восток» та негайне зупинення продажу його дому злочинним шляхом та визнання договору іпотеки недійсним - вважати неподаною та повернути позивачу.

Позивачу роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання апеляційної скарги через даний місцевий суд.

Суддя Л.М. Новік