Ухвала

23 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 465/605/16-ц

провадження № 61-11980св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду позовом до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивовано тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2010 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн щомісячно, починаючи стягнення з 26 серпня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення суду Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 23362163. У період з 26 серпня 2010 року по 01 лютого 2016 року відповідач сплатив аліменти позивачу лише двічі: в червні 2011 року в розмірі 2 500 грн та в червні 2012 року в розмірі 2 000 грн. Загальна сума заборгованості позивача по сплаті аліментів за вказаний період становить 41 700 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача ОСОБА_5 у її користь 388 451 грн неустойки (пені) у зв'язку із заборгованістю по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 388 451 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з вини відповідача, який за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти, виникла заборгованість, а тому він зобов'язаний сплатити позивачу пеню відповідно до вимог частини першої статті 196 СК України.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 26 серпня 2010 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 13 251 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи не врахував правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16 березня 2016 року по справах №6-2589цс15, №6-300цс16, яка в силу вимог статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування, в повній мірі не визначився зі змістом норми статті 196 СК України, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкового висновку суду про задоволення позову в повному обсязі.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з 26 серпня 2010 року по 31 грудня 2015 року підлягає частковому задоволенню.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду порушують права і інтереси дочки заявника, які гарантовані Конституцією України та захищаються Конвенцією про захист прав дитини, яка ратифікована Україною; правова позиція Верховного Суду України, що викладена в постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16 суперечить висновкам цього ж суду по даній категорії справ; застосування формули розрахунку, в якій кількість днів прострочення сплати аліментів обмежується кількістю днів в календарному місяці, в якому існувала або існує заборгованість, зводить нанівець мету, з якою взагалі законом передбачена пеня як засіб спонукання до належного виконання обов'язків платниками аліментів.

У квітні 2018 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_5 на касаційну скаргу ОСОБА_4 разом із заявою про поновлення строку на його подачу у зв'язку з тим, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06 березня 2018 року отримана заявником лише 26 березня 2018 року.

Враховуючи наведене колегія суддів визнала причини пропуску строку на подання відзиву на касаційну скаргу поважними та вважає за необхідне поновити його.

Поданий ОСОБА_5 відзив на касаційну скаргу зводиться до того, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанцій постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, апеляційний суд до спірних правовідносин застосував статтю 196 СК України із врахуванням правових висновків, викладених Верховним Судом України у постановах від 16 березня 2016 року по справах №6-2589цс15, №6-300цс16.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 572/1762/15 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, заборгованості по аліментам, пені за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року, з мотивів відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16).

Вбачається, що оскаржуване судове рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 572/1762/15.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_5 строк на подачу відзиву на касаційну скаргу.

Зупинити касаційне провадження у справі № 465/605/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 572/1762/15.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик