Справа № 758/3419/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

за участю секретаря судового засідання -Цукурової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» на дії державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у місті Києві Ільницького Івана Васильовича, стягувач: ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Київська Русь» як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця , в якій просить суд скасувати постанову про накладення штрафу від 23.05.2017 року у виконавчому провадженні № 53830664. Обґрунтовує скаргу тим, що державним виконавцем Ільницьким І.В. винесено оскаржувану постанову в порушення вимог діючого закону України «Про виконавче провадження» та без з'ясування всіх обставин на стадії виконання судового рішення. Зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону державний виконавець вправі накласти на боржника штраф лише в разі невиконання судового рішення без поважних причин, що не було враховано державним виконавцем.

Представники ПАТ «Київська Русь» у судовому засіданні скаргу підтримали, зазначили, що державним виконавцем не було з'ясовано причин невиконання рішення суду, що є обов'язковою дією перед прийняття рішення про накладення штрафу, не перевірено чи ухиляється боржник від виконання рішення рішення.

Державний виконавець у судовому засіданні проти заявленої скарги заперечував, оскільки в своїх діях не вбачає порушень, оскаржувану постанову вважає законною.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти скарги, зазначив, що Апеляційним судом м.Києва 19.10.2017р., якою залишено в силі ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 28.07.2017р. про відмову банку в відстроченні виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_2 200 000,00 грн., встановлено, що постанову Правління НБУ від 16.07.2015р. №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Київська Русь». Тому посилання представника на неможливість виконати рішення є безпідставними, вони затягують виконання рішення суду.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази, копію виконавчого провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 26.04.2017 року Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Ільницьким І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 758/3419/15-ц від 19.04.2017 року, виданим на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва, яким зобов'язано ПАТ «Банк «Київська Русь» переказати кошти у розмірі 1 279 394 грн. з поточного рахунку ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «КзУА «ІМІДЖ ФІНАНС».

23.05.2017 року Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Ільницьким І.В. винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5 100 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як передбачено пунктом 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/208028 (далі - Інструкція), що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема, непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що накладення штрафу на боржника можливе лише при сукупності двох обставин, а саме невиконання рішення без поважних причин та невиконання рішення у встановлений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, наявне обґрунтування прийнятого державним виконавцем рішення щодо невиконання боржником судового рішення.

Заявником не надано доказів, що рішення суду виконується добровільно чи його невиконання викликано поважними причинами, банк не відноситься до категорії неплатоспроможних ( ухвала Апеляційного суду м.Києва ), тому накладення штрафу не є передчасним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «Банк «Київська Русь» на дії державного виконавця щодо накладення штрафу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ПАТ «Банк «Київська Русь» на дії державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у місті Києві Ільницького Івана Васильовича, стягувач: ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р. апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справи надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СуддяГ. Б. Супрун