Справа № 185/8617/18
Провадження № 2-з/185/87/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі ЄУ № 185/8617/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Анатолійовичапро поділ спільного майна подружжя.

11 грудня 2018 року ОСОБА_2 надіслала до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить забезпечити позов до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом заборони відчуження (передачі, переоформлення) автомобілю марки ВАЗ 210990, 2006 року випуску, кузов Y6D9907, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію РСА 359021, видане Павлоградським МРЕВ 14.06.2006 року, будь-якому органу, фізичним та юридичним особам, а також користування ОСОБА_3 та іншими особами цим автомобілем, забезпечити позов до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом заборони Павлоградському гаражному товариству «Верстатобудівник-1» () вчиняти дії, повязані з передачею ОСОБА_3 його немайнових прав і майнових прав на гараж № 3 боксу 3, розташований в цьому гаражному товаристві.

У заяві посилається на те, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. За час шлюбу в 2006 році було придбано автомобіль марки ВАЗ 210990, який було зареєстровано на імя відповідача. Ринкова вартість цього автомобілю складає 72220 грн. Також в грудні 2006 року подружжя придбало гараж № 3 боксу 3 в гаражному товаристві «Верстатобудівник-1» м. Павлограда. На придбання цього гаражу подружжям було витрачено спільні кошти з сімейного бюджету. Ринкова вартість вказаного вище гаражу складає 65000 - 70000 грн. Оскільки заявник не має доступу до майна та не могла забезпечити доступ до нього експертів, ринкова вартість спільного майна була визначена експертами без урахування його індивідуальних особливостей та підлягає уточненню експертним шляхом, а саме проведенням експертиз, клопотання про проведення яких будуть заявлені в судовому засіданні. Однак, відповідач може у будь-який час здійснити відчуження зазначеного вище майна на користь інших осіб, що унеможливить проведення відповідних експертиз, уточнення заявником позовних вимог та постановлення обєктивного рішення по справі, тобто ефективний захист її прав та інтересів, за захистом яких заявник звернулась до суду. Крім того, існує ризик, що при користуванні автомобілем, придбаним подружжям у шлюбі, він може бути пошкоджений, у звязку з чим буде значно зменшена його ринкова вартість або знеціниться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заявник не вказує дані якими підтверджується право власності ОСОБА_3 на гараж № 3 боксу № 3 в гаражному товаристві«Верстатобудівник-1», не надає доказів права власності ОСОБА_3 на гараж № 3 боксу № 3 в гаражному товаристві«Верстатобудівник-1».

Позивачем не обґрунтовано такий спосіб забезпечення позову, як заборона Павлоградському гаражному товариству () вчиняти дії, повязані з передачею ОСОБА_3 його немайнових прав і майнових прав на гараж № 3 боксу 3, розташований в цьому гаражному товаристві, зокрема, як відповідає заявлений захід фактичним обставинам спору й можливим наслідкам його застосування або незастосування.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, заявник має обґрунтувати необхідність застосування саме такого виду заходу забезпечення позову, який (які) вказаний (вказані) в заяві про забезпечення позову.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, у пункті 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно довідки Територіального сервісного центру 1247 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області № 31/4-1247/3251 від 12.12.2018 року, станом на 12 грудня 2018 року автомобіль марки ВАЗ 210990, 2006 року випуску, кузов Y6D9907, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію РСА 359021 від 14.06.2006 року, зареєстрований на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Західна, буд. 10, (автомобіль придбаний в кредит, Приватбанк). Станом на 12 грудня 2018 року будь-які обтяження відсутні.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що предметом спору у даній справі є, зокрема, визнання права власності на транспортний засіб, щодо якого позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 та іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу марки ВАЗ 210990, 2006 року випуску, кузов Y6D9907, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію РСА 359021.

Керуючись ст. 151, 153, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі ЄУ № 185/8617/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, та іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу марки ВАЗ 210990, 2006 року випуску, кузов Y6D9907, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію РСА 359021.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Копію ухвали направити до Територіального сервісного центру 1247 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області (вул. Дніпровська, 334а, м. Павлоград, Дніпропетровська обл.).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: ОСОБА_4