Справа № 505/2612/18
Провадження № 2/505/1390/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Івінського О. О.

при секретарі - Бондаренко Н. І.

за участю: позивача - ОСОБА_1 та її представника, за довіреністю - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулась 20.08.2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8056 га., кадастровий номер: НОМЕР_2, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14 грудня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37.

В зв'язку з тим, що вона з квітня 1981 року до дня смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року (більше десяти років), проживала разом з ним однією сім'єю в одному житловому будинку, разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки відносно один одного, то за законом вона фактично прийняла спадщину після його смерті, як спадкоємиця четвертої черги.

Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, або фактично прийнявших спадщину - не має. Вона звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як спадкоємець четвертої черги за законом.

Але, в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 був втрачений й надати його нотаріусу вона не змогла, в наявності була лише ксерокопія державного акту, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Також, Шостою Одеською державною нотаріальною конторою їй було роз'яснено, що з приводу встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем більше п'яти років, а також визнання права власності за собою на спадкове майно, як за спадкоємцем четвертої черги за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

У зв'язку з цим просила постановити рішення суду яким встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1, з квітня 1981 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнати за нею право приватної власності на спадкове майно - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8056 га., кадастровий номер: НОМЕР_2, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14 грудня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37, як за спадкоємицею четвертої черги за законом.

Позивач та її представник за довіреністю ОСОБА_2 в підготовчому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши позивача та її представника, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 80 років в с. Борщі Котовського району Одеської області помер ОСОБА_3 (актовий запис №675), що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного полабського виробництва, площею 1,8056 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14 грудня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи.

Згідно інформації Головного управління держгеокадастру в Одеській області Відділу у Подільському районі 505 від 04.07.2018 року, встановлено, що відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативно грошова оцінка одиниці площі ріллі по одеській області становить 31167,66грн./га.

ОСОБА_3 заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом.

Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше п'яти років та ведення спільного господарства, тощо.

Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Разом з цим положеннями ст.1268 ЦК України встановлюється, що лише спадкоємець який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може визнаватись таким, що її прийняв.

Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено факт проживання позивача однією сім'єю з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1, з квітня 1981 року по день його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, №791 від 20 червня 2018 року, згідно якої слідує, що ОСОБА_4 з квітня 1981 року проживала з ОСОБА_3 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вели спільне господарство, здійснила його поховання та поминальні обіди .

Цей факт також підтвердили своїми показами свідки у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_3 позивач подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом та було заведено спадкову справу №322к/2018. Інших спадкоємців за цією справою не має.

Відповідно до роз'яснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо».

Таким чином суд вважає, що позивач має право спадкоємця четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно, приживаючи спільно зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивач вважається таким, що її прийняв в силу ч.3 ст.1268 ЦК України.

Одночасно державний нотаріус Шостої Одеською державної нотаріальної контори у листі від 09 серпня 2018 року №3466/02-14 роз'яснив позивачу про необхідність звернення до суду для продовження строку на прийняття спадщини чи встановлення факту прийняття спадщини або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та необхідністю встановлення фактів проживання разом зі спадкоємцями на час відкриття спадщини.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Про втрату оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку позивачем зроблено оголошення в газеті «Котовська реклама» №28(769) від 10.07.2018 року.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: с. Борщі, Подільський район, Одеська область - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, однією сімє'ю з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1, з квітня 1981 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, право приватної власності на спадкове майно - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8056 га., кадастровий номер: НОМЕР_2, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14 грудня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37, як за спадкоємицею четвертої черги за законом.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.О.Івінський