Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2757/18
Провадження №: 2/332/1343/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2018 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мєркулової Л.О.,
при секретарі Вельможко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та за зустрічним позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,суд, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У своєму позові позивач вказала, що ухвалою від 17.08.18р. по справі № 332/2587/18 від 17.08.18р. Заводський районний суд м.Запоріжжя зупинив стягнення за виконавчим написом №5055, виданим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 06.06.18р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми заборгованості у розмірі 24 639,82 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця ОСОБА_3
Позивач вважає, що її права і законні інтереси були порушені у звязку з видачею Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 06.06.18р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми заборгованості у розмірі 24 639,82 грн. виконавчого напису №5055 за зверненням відповідача з наступних підстав.
20.08.2013р. між нею, ОСОБА_1, та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Капітал» укладено Кредитний договір № GP - 4934122
Під кредитним договором згідно п. 1.1 Розділу 2 розуміють договір між позичальником та банком, який складається з двох невідємних частин: Умов договору про надання споживчих кредитів (Розділ 2) та Пропозиції (Оферти) позичальника щодо укладення договору про надання споживчого кредиту.
Згідно розділу 2 Кредитного договору «Умови договору про надання споживчих кредитів» кредитні кошти були надані позивачу на цілі, зазначені в пропозиції укласти договір (оферта), а саме на загальні споживчі цілі; з метою оплати ціни договору страхування життя, що укладається зі Страховиком, якщо її не буде сплачено позивачем самостійно; з метою оплати комісійної винагороди Банку за переказ коштів у розмірі, визначеному п.2.6 пропозиції.
Під заборгованістю за кредитним договором згідно п.1.1 розділу2 розуміють суму грошових коштів, що підлягає оплаті позичальником банку згідно з умовами кредитного договору, та складається з суми кредиту, суми нарахованих процентів та комісії, сум штрафів, а також сум компенсації виставлених збитків банку.
06.08.2018р. позивач дізнався про отримання за місцем роботи (TOB «ЗТМК») постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Київ про звернення стягнення на заробітну платню, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.08.18р., винесену на підставі виконавчого напису №5055 від 06.06.18р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Згідно постанови примусовому стягненню підлягає заборгованість в розмірі 24 639,82 грн. на користь ПАТ «ПУМБ».
До 06.08.18р. позивач не отримувала від відповідача вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості та інші документи, які б свідчили про виникнення у неї зобовязання перед відповідачем щодо сплати суми кредиту, отриманого від ПАТ «ОСОБА_4 Капітал». Поряд з зазначеним, третя особа під час звернення до неї відповідача не зверталася до позивача для зясування відсутності з її боку заперечень щодо суми боргу та підстав його виникнення.
Таким чином, фактично виконавчий напис №5055 від 06.06.18р. був зроблений таємно, без попередження позивача, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст.18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» до обовязків виконавця віднесений обовязок щодо надання сторонам виконавчого провадження та можливості ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, якому кореспондується право боржника ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження.
Ст. 28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін. На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного звязку, електронною поштою або з використанням інших засобів звязку.
На підставі зазначеного, 15.08.18р. позивач звернулася до приватного виконавця ОСОБА_3 на електронну адресу, зазначену виконавцем в супровідному листі, з заявою про надіслання їй на її електронну адресу копій всіх документів виконавчого провадження ВП № 56849986, відкритого щодо ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису від 06.06.18р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №5055. На день подання позовної заяви відповідь приватного виконавця ні на електронну адресу, ні на поштову адресу не надходила.
Постанову про відкриття виконавчого провадження позивач отримала поштою лише 21.08.18р.
Відповідно до норм чинного законодавства позивач, захищаючи своє цивільне право, судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог відповідача (повністю чи в частині розміру заборгованості або сплив строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частини), з якими відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
У своєму позові позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5055, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 06.06.18р. щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5» заборгованості в розмірі 24 639,82 грн. та просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 710 грн. 80 коп.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача просила розглянути позов ОСОБА_6 на розсуд суду і звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5» заборгованість за договором у сумі 36 705,20 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762,00 грн.
У своєму зустрічному позові вказала, що відповідач ОСОБА_6 зобовязання за кредитним договором не виконує з 28.03.2014 року. З урахуванням строку позовної давності, заборгованість позивача за кредитним договором склала 10 196,20 грн., яких:5 474,74 грн. - заборгованість за кредитом (за період з 20.09.2015 по 20.08.2016); 519,30 грн. - заборгованість за процентами (за період з 20.09.2015 по 20.08.2016); 4 202,16 грн.-заборгованість за комісією( за період з 20.09.2015 по 20.08. 2016).
Станом на 19.09.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 36 705,20 грн.. з яких:
- 5 474,74 грн. - заборгованість за кредитом (за період з 20.09.2015 по 20.08.2016);
- 519,30 грн. - заборгованість за процентами (за період з 20.09.2015 по 20.08.2016);
- 4 202,16 грн. - заборгованість за комісією( за період з 20.09.2015 по 20.08.2016);
- 26 509,00 грн. - штраф (за період з 20.09.2015 по 19.09.2018)
У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення зустрічного позову і просив відмовити у його задоволенні.
Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення представників сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_6 підлягає задоволенні, а зустрічний позову ПАТ «ПУМБ» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено із кредитного договору, що 20.08.2013р. між ОСОБА_1, та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Капітал» укладено Кредитний договір № GP 4934122.
Із постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2018 року,винесену приватним виконавцем ОСОБА_3 встановлено, що на підставі виконавчого напису №5055 від 06.06.18р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 , з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 24 639,82 грн. на користь ПАТ «ПУМБ».
06.08.2018р. позивач дізнався про отримання за місцем роботи (TOB «ЗТМК») постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Київ про звернення стягнення на заробітну платню.
Із матеріалів справи вбачається, що до 06.08.18р. позивач не отримувала від відповідача вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості та інші документи, які б свідчили про виникнення у неї зобовязання перед відповідачем щодо сплати суми кредиту, отриманого від ПАТ «ОСОБА_4 Капітал». Поряд з зазначеним, третя особа під час звернення до неї відповідача не зверталася до позивача для зясування відсутності з її боку заперечень щодо суми боргу та підстав його виникнення.
Тому, суд вважає, що фактично виконавчий напис №5055 від 06.06.18р. був зроблений таємно, без попередження позивача, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Ст. 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи документах, що встановлюють заборгованість.
Згідно ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.
Судом також встановлено, що кредитний договір № ЄР - 4934122 від 20.08.2013р. був укладений між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Капітал», умовами якого були зазначений порядок та строки виконання перед ним зобовязання зі сплати кредиту.
Згідно п.4.1.4 Розділу 4 кредитного Договору «Умови договору рахунку» передбачено договірне списання коштів з рахунку на користь ПАТ «ПУМБ» за будь-якими договорами, укладеними між Банком та Клієнтом, право вимоги по яких було відступлено ПАТ «ПУМБ» та/або третім особам, за реквізитами, вказаними у повідомленні про відступлення права вимоги. Аналогічних умов щодо можливості сплати споживчого кредиту ПАТ «ПУМБ», який позивач отримала згідно розділу 2 кредитного договору, кредитний договір не містить.
По-перше, згідно умов пропозицій кредитні кошти були виплачені позивачу через касу Банку, тому окремого рахунку в банку вона не мала. Отже, умови щодо договору рахунку, зазначені в розділі 4 кредитного договору, в даному випадку не розповсюджуються на розділ 2 кредитного договору щодо надання споживчих кредитів.
Відповідно до ст. 517 ЦК України боржник має право не виконати своє зобовязання новому кредитору до предявлення боржнику доказів переходу кредитору прав у зобовязанні.
Таким чином, умовами кредитного договору, а саме розділом 2, не передбачена можливість відступлення права вимоги до ПАТ «ПУМБ» та в порушення норм чинного законодавства позивач не отримував повідомлення про відступлення прав вимоги і документів, які б підтверджували перехід до ПАТ «ПУМБ» прав кредитору.
Суд вважає, що вимога відповідача щодо сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ «ОСОБА_4 Капітал» в розмірі, не є безспірною, тому виконавчий напис №5055 від 06.06.18р. не підлягає виконанню.
Крім цього, суд вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису.
Стосовно позовних вимог за зустрічним позовом, суд вважає, що позовні вимоги відповідача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, комісією, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до пп.1 п.2 ст.258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно з п.1 ст.259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
У своєму позові ПАТ «ПУМБ» вказав, що на підставі ст. ст. 549-551 Цивільного кодексу України відповідачу ОСОБА_1 нарахована неустойка у вигляді штрафу у загальній сумі 26 509.00 грн. за період з 20.09.2015 по 19.09.2018.
Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не знайшли свого обґрунтування і тому задоволенню не підлягають у звязку з тим, що банком не надано жодного розрахунку суми штрафу, який би обґрунтував саме таку суму 26 509 грн.
Суд звернув увагу також,що розмір штрафних санкцій у пять разів перевищує суму заборгованості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов ПАТ «ПУМБ» частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом. процентами та комісією.3
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 264, 517, 526 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5055, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 06.06.2018 року щодо стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 24 639,82 грн.
Стягнути з ПАТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 710,80 грн.
Зустрічний позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість в сумі: 5474,74 грн. - заборгованість за кредитом. 519,30 грн. заборгованість за відсотками, 4 202,16 грн. заборгованість за комісією, а загалом суму - 10 196, 16 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: Л.О.Мєркулова