Справа № 755/3398/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу в порядку загального позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови, посилаючись на те, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 18.12.2006 року укладено кредитний договір № 205/в, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у сумі 90 000,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних, комісії 0,1 % від суми кредиту, строк повернення 19.11.2011 року. 24.12.2007 укладено Додаткову угоду № 1, згідно умов якого кредит надається в сумі 300 000,00 доларів США, з терміном повернення до 16.00 години 19.12.2016 року, та платою за користування 14,5 % річних. 14.10.2009 року укладено Додатковий договір № 2, за умовами якого кредит надається у формі не поновлювального мультивалютного кредиту з лімітом заборгованості в сумі еквівалентній 2 597 823,54 грн., який в свою чергу складається з максимального ліміту заборгованості в доларах США та становить 300 000,00 доларів США, та максимального ліміту заборгованості в гривні, і складає 200 823,54 грн. Кредитні кошти надаються строком по 19.12.2026 року, з річною ставкою за користування траншами в доларах США 15,5 %, а за користування траншами в гривні 21 % річних. 14.10.2010 року між Банком та ОСОБА_3 укладеноДодатковий договір № 3, за умовами якого змінено графік погашення кредитної заборгованості у зв'язку з використанням позичальником послуги «Кредитні канікули». В забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору № 205/в та додатковими угодами, між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка є майновим поручителем, 13.07.2006 року укладено Іпотечний договір № 1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижиком Олександром Степановичем, за реєстровим № 2-3-504, згідно якого передано в іпотеку нерухоме майно: нежитлова будівля - пивний бар літ. А-1, а-1-1, загальною площею 182,3 м2, ганки літ. А2, а3, а4, сараї літ. В. Г; навіси літ. Б, Д; огорожа № 1-3, мостіння І, ІІ; примітка: збільшення загальної площі на 0,5 м2 за рахунок включення площі дверного пройому. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Нерухоме майно передано в іпотеку разом з усіма при належностями. Предмет іпотеки зареєстрований в КП «Дніпропетровське МБТІ» 11.04. 2006 року, реєстраційний номер 13985092 (номер витягу) та 23.08.2002 року, номер запису 1460-44 в книзі 27 НФ. 13.07.2006 року Чижиком О.С. у зв'язку з посвідченням вказаного іпотечного договору, та на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» була накладено заборону відчуження зазначеного в договорі нежитлового приміщення, та зареєстровано в реєстрі за № 155. Заочним рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014 року по справі № 175/2063/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та банку, про визнання іпотечного договору недійсним, позовні вимоги задоволені в повному обсязі. За заявою приватного нотаріуса Чижик О.С. про перегляд заочного рішення, заочне рішення від 10.06.2014 року скасовано, та ухвалою від 17.02.2015 року позовну заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду. 10.08.2017 року зроблено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо предмету іпотеки, з якого було встановлено, що нежитлова будівля передана у приватну власність ТОВ «Ахтамар Інвест». 01.07.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меншиковою Кристиною Олександрівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав їх обтяження (запис про обтяження) індексний номер - 22516032 від 01.07.2015 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження (№ 10244399) відповідно до договору іпотеки № 1145, виданий 01.07.2015 року приватним нотаріусом Меншиковою К.О. Оскільки судове рішення про недійсність договору іпотеки скасовано, договір є чинним, банк звернувся про поновлення запису про обтяження іпотекою вказаного нерухомого майна до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В., та 07.02.2018 року отримали відмову у зв'язку з тим, що власник нерухомого майна змінився. З даною постановою не згодні з викладених підстав,та просили скасувати постанову від 07.02.2018 року, скасувати запис про державну реєстрацію від 01.07.2015 року і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 року за № 10244399, зобов'язати відповідача поновити запис про обтяження.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

26.03.2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

23.05.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

В суді встановлено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 18.12.2006 року укладено кредитний договір № 205/в, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у сумі 90 000,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних, комісії 0,1 % від суми кредиту, строк повернення 19.11.2011 року.

24.12.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду № 1, згідно умов якого кредит надається в сумі 300 000,00 доларів США, з терміном повернення до 16.00 години 19.12.2016 року, та платою за користування 14,5 % річних.

14.10.2009 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 укладено Додатковий договір № 2, за умовами якого кредит надається у формі не поновлювального мультивалютного кредиту з лімітом заборгованості в сумі еквівалентній 2 597 823,54 грн., який в свою чергу складається з максимального ліміту заборгованості в доларах США та становить 300 000,00 доларів США, та максимального ліміту заборгованості в гривні, і складає 200 823,54 грн. Кредитні кошти надаються строком по 19.12.2026 року, з річною ставкою за користування траншами в доларах США 15,5 %, а за користування траншами в гривні 21 % річних.

14.10.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 укладено Додатковий договір № 3, за умовами якого змінено графік погашення кредитної заборгованості у зв'язку з використанням позичальником послуги «Кредитні канікули».

В забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору № 205/в та додатковими угодами, між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка є майновим поручителем, 13.07.2006 року укладено Іпотечний договір № 1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижиком Олександром Степановичем, за реєстровим № 2-3-504, згідно якого передано в іпотеку нерухоме майно: нежитлова будівля - пивний бар літ. А-1, а-1-1, загальною площею 182,3 м2, ганки літ. А2, а3, а4, сараї літ. В. Г; навіси літ. Б, Д; огорожа № 1-3, мостіння І, ІІ; примітка: збільшення загальної площі на 0,5 м2 за рахунок включення площі дверного пройому. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Нерухоме майно передано в іпотеку разом з усіма при належностями. Предмет іпотеки зареєстрований в КП «Дніпропетровське МБТІ» 11.04. 2006 року, реєстраційний номер 13985092 (номер витягу) та 23.08.2002 року, номер запису 1460-44 в книзі 27 НФ. 13.07.2006 року Чижиком О.С. у зв'язку з посвідченням вказаного іпотечного договору, та на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» була накладено заборону відчуження зазначеного в договорі нежитлового приміщення, та зареєстровано в реєстрі за № 155.

В подальшому були внесені зміни до Іпотечного договору № 1, шляхом укладення Договору про зміни № 1 від 22.12.2006 року, Договору про зміни № 2 від 26.12.2007 року, Договору про зміни № 3 від 27.08.2008 року, Договору про зміни № 4 від 14.10.2010 року.

Заочним рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014 року по справі № 175/2063/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик Олександр Степанович, про визнання іпотечного договору недійсним, позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

За заявою приватного нотаріуса Чижик О.С. про перегляд заочного рішення, заочне рішення від 10.06.2014 року скасовано, та ухвалою від 17.02.2015 року позовну заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду.

10.08.2017 року зроблено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо предмету іпотеки, з якого було встановлено, що нежитлова будівля передана у приватну власність ТОВ «Ахтамар Інвест». 01.07.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меншиковою Кристиною Олександрівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав їх обтяження (запис про обтяження) індексний номер - 22516032 від 01.07.2015 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження (№ 10244399) відповідно до договору іпотеки № 1145, виданий 01.07.2015 року приватним нотаріусом Меншиковою К.О.

У зв'язку з тим, що судове рішення від 10.06.2014 року про недійсність договору іпотеки скасовано, Іпотечний договір 13.07.2006 року є чинним.

Встановлено, що відсутність обтяжень іпотечного майна надала змогу боржнику здійснити перехід права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся за поновленням записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме вказаного нежитлового приміщення, до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В.

Однак, позивачем 07.02.2018 року було отримано постанову про відмову у реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна за вих. № 25/02-31, у зв'язку з тим, що відбулася заміна власника нерухомого майна.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 1 липня 2004 року, що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Відповідно до вказаного Закону, державній реєстрації прав підлягає виникнення, перехід та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1952-IV від 1 липня 2004 року, державній реєстрації прав підлягають право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на об'єкт незавершеного будівництва, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1952-IV від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частина перша статті 4 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 5 червня 2003 року передбачає, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України № 1952-IV від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України № 1952-IV від 1 липня 2004 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини 4 статті 3 вказаного Закону, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Таким чином, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. З огляду на викладене, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначене твердження узгоджується із положеннями статті 204 ЦК України, що закріплює презумпцію правомірності правочину, що означає, вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відтак, ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення в Постанові Верховного Суду України від 13.05.2013 року у справі № 6-53цс15, Постанові Верховного Суду України від 24.05.2015 року у справі № 3-231гс15, а також Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення за І півріччя 2015 року.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року, Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Викладені обставини свідчать про те, що позивачем обґрунтовано заявлено вимогу про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання поновити запис про обтяження, яка підлягає до задоволення.

В частині скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятий 01.07.2015 року, що зареєстрований у базі даних заяв Державного реєстру прав за № 22516032 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 року за № 10244399, суд відмовляє, оскільки даний запис стосується заборони на нерухоме майно ТОВ «Ахтамар Інвест», внесений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшиковою Кристиною Олександрівною, обтяжувач ОСОБА_9, які не були залучені позивачем до участі у справі, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити заявлене позивачем питання без їх присутності як сторони у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Враховуючи задоволені позовні вимоги та те що позивач був звільнений від сплати судового збору до ухвалення судового рішення, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держав в сумі 1 409,60 грн. (704,80 грн. + 704,80 грн.).

На підставі вищевикладеного та керуючись п. Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року, ст.ст. 37, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року, ст.ст. 2-4, 26, 27 «Про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, ст. 4 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, ст. 204 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича № 25/02-31 від 07.02.2018 року про відмову у реєстрації заборони відчуження нежитлового приміщення, яким відмовлено у реєстрації заборони відчуження нежитлового приміщення, а саме: нежитлову будівлю (кафе) літ. А-1, прибудова літ. А'-1, надбудова літ. А (2)-1, прибудова літ. А (3)-1, підвал під літ. А'-1, тамбур літ. а-1, ганки літ. а (2), а (5), а (6), а (7), ворота № 1, хвіртка № 2, мостиння ІІ, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Зобов'язати державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича поновити запис про обтяження - запис про іпотеку № 2-З-504 та запис про обтяження № 3460028.

Стягнути з державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича (адреса: АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: