П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/52911/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/3571/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я. В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Москаленко К.О. 29 січня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пункту 8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та просив ухвалити рішення, яким зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні нежитловими приміщеннями, загальною площею 81,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00, шляхом їх звільнення, крім того, просив стягнути судовий збір.

У грудні 2017 року представник ПАТ «Енергобанк» звернувся з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі, яке доповнив у січні 2018 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Енергобанк» про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями - зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/15699/17 за позовом ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Паламарчука В.В. до Державного реєстратора філії комунального підприємства Миропільської сільської ради «Результат» у м. Києві Заіки І.В., треті особи: ОСОБА_2, Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішень (а.с.77-78).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 23 лютого 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню. Так, зупиняючи провадження у справі з підстав, визначених п.6 ч.1 ст.251, п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України, суд виходив з того, що Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження у справі №826/15699/17 за позовом ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Паламарчука В.В. до Державного реєстратора філії комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Заіки І.В., треті особи: ОСОБА_2, Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішень щодо реєстрації права власності позивача на спірні приміщення, що об'єктивно унеможливлює подальший розгляд даної справи до набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Разом з тим,з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки зупиняючи провадження у справі судом було порушено завдання та принципи цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду справи.

Крім того, у справі №757/52911/17-ц вирішується питання про звільнення відповідачем нежитлового приміщення, оскільки він без будь-яких правових підстав його займає, тоді як власником приміщення є він, ОСОБА_2 Тобто, у даній справі не вирішується жодних питань про виникнення нових прав, а лише про захист вже існуючих прав та запобігання їх подальшого порушення.

ПАТ «Енергобанк» направлялась ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі, а також копія апеляційної скарги, та надавався строк для подання відзиву.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 квітня 2018 року до канцелярії Апеляційного суду міста Києва надійшов письмовий відзив ПАТ «Енергобанк», направлений у визначений судом строк (30 березня 2018 року) та надані докази направлення відзиву ОСОБА_2 З даного відзиву, зокрема, вбачається, що 14 червня 2017 року ОСОБА_2 до Державного реєстратора подано заяву про державну реєстрацію права власності на підставі договору іпотеки, укладеного між ним та ПАТ «Енергобанк» як іпотекодавцем. На підставі даної заяви державним реєстратором Заікою І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35669158 від 14 червня 2017 року, на підставі якого державним реєстратором було внесено запис про право власності ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно. Саме наявністю в реєстрі вказаного рішення позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, однак відповідач вважає себе єдиним власником спірного нерухомого майна, яке незаконно перебуває у володінні ОСОБА_2, у зв'язку з чим до Окружного адміністративного суду міста Києва ПАТ «Енергобанк» подано адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Заіки І.В. №35669158 від 14 червня 2017 року, та відкрито провадження у справі.

Таким чином, з огляду на юрисдикційну неможливість встановлення законності або незаконності рішення державного реєстратора Заіки І.В., а також неможливість вирішення питання про скасування такого рішення у Печерському районному суді міста Києва, то об'єктивно неможливо розглядати дану справу до набрання законної сили рішенням суду у справі №826/15699/17.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження у справі №826/15699/17 за позовом ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Паламарчука В.В. до Державного реєстратора філії комунального підприємства Миропільської сільської ради «Результат» у м. Києві Заіки І.В., треті особи: ОСОБА_2, Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішень щодо реєстрації права власності позивача на спірні приміщення, що об'єктивно унеможливлює подальший розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній адміністративній справі, оскільки дана обставина є однією з підстав заявлених за даним позовом вимог, разом з тим, не є предметом судового розгляду за даним позовом, а тому не може бути встановлена та оцінена на підставі доказів, зібраних у даній справі.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; 4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; 5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 6) об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до ПАТ «Енергобанк» про усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями, загальною площею 81,1 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00, шляхом їх звільнення.

Позовні вимоги мотивував, зокрема, тим, що відповідач зайняв нежитлові приміщенні, які належать йому, позивачу, на праві власності, та використовує їх для розміщення відділення банку ПАТ «Енергобанк». Тобто, в даному випадку відбувається порушення законних прав ОСОБА_2, як власника вказаних спірних нежитлових приміщень, оскільки він позбавлений можливості вільно їм користуватись.

Як встановлено судом, 14 липня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків №ДФ-. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 21 липня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, предметом якого є нежиле приміщення (в літ. «А»), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31-34).

12 лютого 2015 року Національним банком України прийнято рішення №96 від 12 лютого 2015 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних».

14 червня 2017 року ОСОБА_2 подав до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права власності на підставі вищевказаного Договору іпотеки. На підставі даної заяви, державним реєстратором Філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Заікою І.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35669158 від 14 червня 2017 року, на підставі якого державним реєстратором було внесено запис про право власності ОСОБА_2 на вищевказане спірне нерухоме майно.

Разом з тим, відповідач, вважаючи себе єдиним власником спірного нерухомого майна, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора №35669158 від 14 червня 2017 року. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року відкрито провадження у справі №826/15699/17 у вказаній справі, судового рішення на момент постановлення оскаржуваної ухвали прийнято не було (а.с.71-74, 75).

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, до набрання судовим рішенням у адміністративній справі законної сили, оскільки скасування рішення державного реєстратора не є предметом розгляду даної справи, разом з тим, має значення для вирішення даної справи по суті.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив завдання та принципи цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки статтею 251 ЦПК України чітко окреслені випадки, в яких суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, а у статті 253 Кодексу визначені строки, на які зупиняється провадження у справі.

Посилання скаржника на те, що у даній справі №757/52911/17-ц вирішується питання про звільнення відповідачем нежитлового приміщення, оскільки він без будь-яких правових підстав його займає, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі, є помилковими та не свідчать про те, що суд порушив норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, оскільки з огляду на юрисдикційну неможливість встановлення законності або незаконності рішення державного реєстратора Заіки І.В., а також неможливість вирішення питання про скасування такого рішення у Печерському районному суді міста Києва, об'єктивно неможливо розглядати дану цивільну справу № 757/52911/17-ц до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №826/15699/17.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367-368, 369, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В.Головачов

О.В.Шахова

Повне судове рішення складено 20 квітня 2018 року