Справа № 495/5707/18
№ провадження 2/495/2192/2018
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайоний суд Одеської області у складі

головуючої - одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Асланової Ф.А.,

справа № 495/5707/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якого просить суд: розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1/ та ОСОБА_2, що зареєстрований 04.06.2005 року виконавчим комітетом Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, актовий запис №3, повернувши їй дівоче прізвище «ОСОБА_1»; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 04.06.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, вже більше року сторони проживають окремо.

ОСОБА_2 раніше якось намагався допомагати, а потім зовсім перестав дбати та турбуватись про дитину, а їй одній дуже важко забезпечити належний рівень життя сина, дитина зростає та потреби на неї також зросли.

Чоловік є працездатною людиною, а тому зможе надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив.

Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться..

Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 04.06.2005 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №3), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим виконавчим комітетом Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, вже більше року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення між нею та чоловіком вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища ОСОБА_1 на «ОСОБА_1» також підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного.

Так, дійсно від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, в той час як має можливість її надавати.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина..

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.07.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 1944 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитину, потреби дитини, враховуючи також що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184,191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 280-281, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 04.06.2005 року виконавчим комітетом Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, актовий запис №3 - розірвати.

Відновити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом, а саме з 22.06.2018 року до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання до суду позову про стягнення аліментів у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на корись держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2, суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_4 РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_3

Суддя: