Справа № 654/4349/18
Провадження № 4-с/654/29/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2018 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря за участю: представника скаржника адвокатаОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Голопристанського районного суду Херсонської області скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах боржника ОСОБА_4 на дії державного виконавця (начальника Корабельного РВ ДВС м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_5) щодо відмови у знятті арешту у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

До Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах боржника ОСОБА_4 на дії державного виконавця (начальника Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області) щодо відмови у знятті арешту у виконавчому провадженні. Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні в Корабельному РВ м. Херсон ГТУЮ в Херсонській області перебуває виконавче провадження №31763612 із примусового виконання судового наказу №2-н-82/2011, виданого 16.04.2011 Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі 30% від прожиткового мінімуму. В ході вказаного виконавчого провадження 05.06.2018 Бериславським РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області було винесено постанову про арешт майна боржника. Після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, представник боржника звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту, накладеного 05.06.2018, але на цю заяву за вихідним номером 57084 від 21.11.2018 було отримано відмову із посиланням на положення частини 1 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно із приписами якої арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. З посиланням на ст. ст. 445, 451 ЦПК України представник скаржника просить визнати неправомірною відмову та зобовязати державного виконавця або іншу уповноважену посадову особу Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області зняти арешт з майна боржника ОСОБА_4, накладений постановою державного виконавця Бериславського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 05.06.2018 у виконавчому провадженні №31763612 з примусового виконання судового наказу №2-н-82/2011, виданого 16.04.2011.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в тексті скарги.

В судове засідання представник Корабельного РВ ДВС не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду електронною поштою надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області.

Відповідно до письмового відзиву, наявного в матеріалах справи, головний державний виконавець Корабельного РВ ДВС м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_6 скаргу не визнав, посилався на те, що в ході здійснення виконавчих дій 05.06.2018 Бериславським районним відділом ДВС винесено постанову про арешт майна ОСОБА_4 Зазначаючи статтю56 ЗУ «Про виконавче провадження», а також те, що стягнення аліментів здійснюється до досягнення дитиною повноліття, головний державний виконавець Корабельного РВ вважає, що немає законних підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_4

Заслухавши представника скаржника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

На примусовому виконанні в Корабельному РВ м. Херсон ГТУЮ в Херсонській області перебуває виконавче провадження №31763612 з примусового виконання судового наказу №2-н-82/2011, виданого 16.04.2011 Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини в розмірі 30% від прожиткового мінімуму (а. с. 4).

В рамках вказаного виконавчого провадження 05.06.2018 Бериславським РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4

Після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, представник боржника звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту, накладеного 05.06.2018 Бериславським РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області (а. с. 5-6).

На дану заяву за вихідним номером 57084 від 21.11.2018 було надано відповідь, якою відмовлено в задоволенні заяви, з посиланням на положення ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з приписами якої арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Іншого обґрунтування у відмові щодо зняття зазначеного арешту державний виконавець не надав (а. с. 7).

Згідно з пунктом 7 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

З наявних матеріалів справи вбачається, що на теперішній час будь-яка заборгованість зі сплати періодичних платежів у вказаному виконавчому провадженні відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 15.11.2018, складеним державним виконавцем Корабельного РВ державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_6 (а. с. 8).

Боржник ОСОБА_4 офіційно працевлаштований та стягнення відбувається шляхом щомісячного відрахування коштів із його заробітної плати, згідно Постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 24.03.2018 (а. с. 9).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що підстави для звернення стягнення на майно боржника відсутні, а виконання рішення цілком і повністю може бути забезпечено шляхом відрахувань із заробітної плати боржника, джерело якої, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, відомо державному виконавцю, який в порядку, передбаченому частиною 3 статті 68 та частини 6 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» вже виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направив її на підприємство, яке виплачує боржнику заробітну плату.

У відповідності з приписами частини 2 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника може бути звернено лише за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. На теперішній час заборгованість зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні відсутня взагалі, що вказує на неможливість і не доцільність звернення стягнення на майно боржника і відсутність підстав для арешту майна боржника, оскільки арешт у відповідності із положеннями частини 1 ст. 41 закону України «Про виконавче провадження» є етапом (початком) процедури звернення стягнення на майно боржника.

Протиправне і необґрунтоване тримання майна боржника під арештом грубо та безпідставно порушує передбачене статтею 317 ЦК України право на вільне володіння і розпорядження майном, оскільки на теперішній час внаслідок накладення арешту право на розпорядження істотно обмежено.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Аналогічне право закріплене також ч. 1 ст. 447 ЦПК України, згідно якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Таким чином, судом встановлено порушення прав скаржника, а дії начальника Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_5 щодо відмови у знятті арешту у виконавчому провадженні №31763612, суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260-261, 263, 447-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах боржника ОСОБА_4, на дії державного виконавця задовольнити повністю.

Визнати відмову начальника Корабельного РВ ДВС м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_5 у знятті арешту у виконавчому провадженні №31763612 неправомірною.

Зобовязати державного виконавця або іншу уповноважену посадову особу Корабельного РВ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зняти арешт з майна боржника ОСОБА_4, накладений постановою державного виконавця Бериславського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 05.06.2018 у виконавчому провадженні №31763612 з примусового виконання судового наказу №2-н-82/2011, виданого 16.04.2011.

Повний текст ухвали складено 12.12.2018.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (п.п.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Суддя: ОСОБА_1