ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Кропивницький

справа № 405/2744/17

провадження № 22-ц/4809/140/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

секретар судового засідання Савченко Н.В.

учасники справи:

позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області,

відповідач Управління Держпраці в Кіровоградській області,

треті особи - ОСОБА_1, державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2018 року в складі судді Іванової Л.А. за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області до Управління Держпраці в Кіровоградській області, треті особи: ОСОБА_1, державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про визнання недійсним та скасування доповнення до інформаційної довідки про умови праці та акта за формою П-4,

УСТАНОВИВ:

26.05.2017 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі Кіровоградської області звернулося в суд з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, про визнання недійсним та скасування акту розслідування хронічного професійного захворювання хворого ОСОБА_1 за формою П-4, затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області 20.04.2017 року, визнання недійсним та скасування доповнення до інформаційної довідки від 20.03.2017 року № 01-22-03/1138.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що на підставі узгоджених з Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі Кіровоградської області документів, наданих підприємствами, на яких працював ОСОБА_1 Смолінською та Новокостянтинівською шахтами Управлінням Держпраці в Кіровоградській області було складено інформаційну довідку про умови праці працівника ОСОБА_1 від 15.02.2017 року № 01-22-03/593 з визначенням факторів виробничого середовища та трудового процесу, які відповідали даним, наданим роботодавцем, відповідно до атестації робочих місць за умовами праці робочого місця.

Як вбачається з матеріалів розслідування, після обстеження в Українському НДІ промислової медицини, Інститутом до Держпраці було направлено запит від 03.03.2017 року №08/21-0418 на складання доповнення до довідки щодо надання даних про умови праці хворого: рівні загальної та локальної вібрації за період роботи машиністом бульдозеру, учнем прохідника на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» та рівень загальної вібрації прохідника Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК»; концентрація пилу за період роботи машиністом бульдозеру, учнем прохідника гірничим майстром, респираторником на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК», заступником начальника дільниці, гірничим майстром Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК»4 рівні шуму за період роботи машиністом бульдозеру, учнем прохідника, гірничим майстром, респираторником на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК».

На зазначений запит ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 03.03.2017 року № 08/21-0418 відповідачем було виготовлено доповнення від 20.03.2017 року № 01-22-03/1138 до інформаційної довідки від 15.02.2017 року № 01-22-03/593, в якому зазначено, що за час роботи ОСОБА_1 на посаді гірничий майстер з 25.06.2004 р. по 08.08.2008 рр. концентрація пилу становила 7,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3, еквівалентний рівень шуму 128 дБА при ГДР 80 дБА., та вказані доповнені показники були надані відповідно до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці робітника Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_2 від 14.03.2012 року №17, разом з тим, вищезазначений показник по пилу 7,8 мг/м3 зафіксований під час роботи ОСОБА_2 за професією прохідник, тому не може бути віднесений до посади гірничий майстер, як було зазначено в доповненні до Довідки. Крім того, в доповненні до Довідки зазначено, що відповідно до умов праці машиніста бульдозера Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» рівень загальної вібрації (ось Z) складає 118 дБА при нормативі до 107 дБА, рівень загальної вібрації (осьXY) складає 117 дБА при нормативі до 116 дБА, рівень локальної вібрації складає 116 дБА при нормативі до 112 дБА. Працівник ОСОБА_1 працював машиністом бульдозера в період з 12.02.1997 року по 03.02.1999 року.

Вказаны дані шкідливих виробничих факторів по пилу та шуму були враховані Українським НДІ промислової медицини при встановленні звязку захворювання ОСОБА_1 з умовами праці, що відображено в медичному висновку №375 від 28.03.2017 року.

На підставі наведеного позивач вважає, що відповідачем в порушення вимог Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом МОЗ України від 13.12.2004 року № 614 (далі - Порядок № 614), при складанні доповнення від 20.03.2017 року №01-22-03/1138 до інформаційної довідки від 15.02.2017 року №01-22-03/593 року, не було враховано, що ні підприємство, ні дільниця, ні робоче місце працівника не було ліквідоване, а інформація щодо даних про умови праці працівника, надана підприємством для складання СГХ, відповідала дійсним наявним шкідливим факторам та була підтверджена відповідними дослідженнями відповідно до атестації робочих місць, крім того зазначені дані було використано з санітарно-гігієнічної характеристики ОСОБА_2 від 14.03.2012 року, у якій закінчився 5-ти річний термін її дії 14.03.2017 року, тому просив вказані доповнення до інформаційної довідки визнати недійсними та скасувати.

Крім того, позивач зазначав, що оскаржувані доповнення до інформаційної довідки взято до уваги під час розслідування хронічного професійного захворювання хворого та складання акту за формою П-4, тому у звязку із допущеними відповідачем порушеннями, не можна вважати розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання обєктивним та проведеним з дотриманням чинного законодавства. Враховуючи наведене, також позивач просив визнати недійсним та скасувати акт розслідування хронічного професійного захворювання хворого ОСОБА_1 за формою П-4, затверджений начальником управління Держпраці у Кіровоградській області 21.04.2017 року.

Крім того, позивач посилався на те, що допущені порушення управлінням Держпраці у Кіровоградській області, впливають на вид та розмір страхових виплат, передбачених ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2017 року до участі у справі залучено правонаступника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі Кіровоградської області - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.02.2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини».

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволення позову суд виходив ізнеобґрунтованості тверджень відповідача по справі про неправомірність оскарження позивачем в судовому порядку доповнення до інформаційної довідки про умови праці працівника ДП «Схід ГЗК» шахта «Смолінська» ОСОБА_1 від 20.03.2017 року №01-22-03/1138 та акту розслідування хронічного професійного захворювання хворого ОСОБА_1 за формою П-4, затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області 20.04.2017 року, які є документами, що враховуються при встановленні факту професійного захворювання, обовязок по виплаті страхових виплат за яким здійснюється позивачем за рахунок Фонду соціального страхування України.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Так судом не взято до уваги, що згідно п. 2.1. Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом МОЗ України від 13.12.2004р. № 614 (далі Порядок 614). щодо кожного виробничого фактору надається кількісна його характеристика з посиланням на заклад (установу, підприємство), що проводив вимірювання (дослідження), та дату його проведення.

В уточнення до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 включено показники умов праці машиніста бульдозера Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» по рівням загальної та локальної вібрації без посилання на джерело походження таких показників, як визначено у п.2.1. Порядку 614. Інформація про походження цих даних в матеріалах розслідування та уточненні до Інформаційної довідки відсутня.

Відповідачем не надано доказів звернення до роботодавця, щодо надання інформації про умови праці ОСОБА_1 по рівнях загальної та локальної вібрації, концентрації пилу, рівнях шуму, які просив надати інститут промислової медицини (запит на складання доповнення до інформаційної довідки від 03.03.2017 року №08/21- 0418).

На непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють згідно п. 1.9 Порядку 614 складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (або)отруєння, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів.

Санітарно-гігієнічна характеристика умов праці відповідно до п. 1.3, 1.4 Порядку 614 складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до п.1.21 Порядку 614 у санітарно-гігієнічній характеристиці відображаються шкідливі і виробничі фактори на робочому місці працівника, які могли спричинити виникнення і розвиток професійного захворювання конкретного працівника.

Пунктом 1.23 Порядку 614 встановлено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Скаржник вважає, що така довідка може надаватися роботодавцем стосовно конкретного працівника, а не робочих місць. Ухвалюючи рішення суд взяв до уваги інформацію директора шахт Смолінської та Новокостянтинівської № 01-02-03/5191-11 від 27.12.2017 року в якій зазначалося, що основні завдання, які виконувалися за професіями робочих місць апаратника очистки шахтних вод, майстра гірничого підземного , електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування з правом ведення електрогазозварювальних робіт, електрогазозварника дільниці 21, кріпильника підземного технологічний процес на шахті з моменту її відкриття не змінювався. Дану інформацію надано роботодавцем під час розгляду справи у суді.

В розумінні п. 1.23 Порядку 614 така інформація повинна надаватися на час дії санітарно-гігієнічної характеристики ОСОБА_2, яку було використано під час складання уточнення до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1, а не після складання оскаржуваного уточнення до інформаційної довідки.

Відповідно до п. 1.22 Порядку 614 термін зберігання санітарно-гігієнічної характеристики у відповідних закладах і підприємствах становить 45 років.

Суд встановив, що пятирічний строк дії санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 № 17 від 14.03.2012 року минув, але в межах 45-ти років її зберігання, і тому є цілком обґрунтованим її застосування при складанні уточнення до інформаційної довідки ОСОБА_1

Проте, наведені вище норми, свідчать, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається відносно саме того працівника, в якого підозрюється наявність професійного захворювання та може використовуватись лише протягом 5 років.

Тому позивач вважає, що суд дійшов хибного висновку щодо позиції позивача про використання Управлінням Держпраці у Кіровоградській області санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_2 від 14.03.2012 р. за професією підземного прохідника при складанні уточнення від 20.03.2017 р. №01-22-03/1138 до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 від 15.02.2017 року за професією гірничій майстер.

Згідно довідки Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» від 08.07.2016 року №1906/1678 про підтвердження трудового стажу працівника відокремленого структурного підрозділу Новокостянтинвська шахта ДП «Схід ГЗК» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до записів в трудовій книжці з 14.08.2008 року по 06.07. 2016 року працював на Новокостянтинвській шахті ДП «Схід ГЗК», зокрема на посаді прохідника підземного з 26.10.2009р. по 06.07.2016 р.

На Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК» на посаді прохідника ОСОБА_1 працював в період з 11.05.1999 року по 08.08.2000р.

Для складання уточнення до інформаційної довідки було використано санітарно-гігієнічну характеристику умов праці підземного прохідника Смолінської шахти ДП «Схід ГЗК» ОСОБА_2 № 17 від 14.03.2012 р. , замість показників підземного прохідника Новокостянтинвської шахти ДП «Схід ГЗК». Отже, дані робочі місця не можна вважати аналогічними.

Фонд вважає, що ні Порядком 614 ні Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232 не передбачена можливість внесення уточнень до інформаційної довідки про умови праці.

На думку позивача, в результаті дій відповідача ЛЕК ДУ «Українського науково-дослідного інституту промислової медицини» (далі - інститут промислової медицини) складено медичний висновок від 28.03.2017 р. №375 про наявність професійного характеру захворювання у ОСОБА_1 та направлено повідомлення форми П-3 про наявність вперше виявленого професійного захворювання або рішення про підтвердження (відміну) раніше встановленого діагнозу професійного захворювання від 28.03.2017 р. №220.

Під час проведення розслідування комісія враховує висновок спеціалізованого медичного закладу (інституту промислової медицини) щодо звязку захворювання з виробництвом. Комісія з розслідування причин виникнення професійного захворювання не наділена повноваженнями щодо зміни висновку ЛЕК.

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_1 форми П-4, комісія склала з урахуванням уточнення до інформаційної довідки від -20.03.2017 р., якою на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці підземного прохідника, ІТР підземного ОСОБА_2 встановлені більш високі показники важкості умов праці ОСОБА_1, ніж в інформаційній довідці від 15.02.2017 р., а також на підставі висновку ЛЕК інституту промислової медицини від 28.03.2017 р. №375.

Тому Фонд вважає, що у звязку з порушеннями, допущеними відповідачем під час складання уточнення до інформаційної довідки, не можна вважати проведення розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання обєктивним та таким, що проведено з дотриманням чинного законодавства.

Управління Держпраці у Кіровоградській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_4 та третю особу ОСОБА_1, які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Судом встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.05.2017 року за № 1 01147 було внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області (), зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.58-60).

На запит про складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння) Кіровоградської обласної лікарні від 16.06.2016 року №2771/11 щодо працівника ОСОБА_1 (а.с.14), який працює в ДП «Східний ГЗК» шахта «Смолінська та Новокостянтинівська» лікарем з гігієни праці ОСОБА_5 було складено інформаційну довідку від 15.02.2017 року № 01-22-03/593 про умови праці підземного прохідника Новокостянтинівської шахти ДП «СхідГЗК» дільниця №16 (гірничо-капітальних робіт) ОСОБА_1 (а.с.7-13), загальний трудовий стаж (станом на 06.07.2016 року) 24 роки 07 місяців 23 дні; загальний стаж роботи на ДП «СхідГЗК» (станом на 06.07.2016 року) 20 років 05 місяців 14 днів; загальний стаж на Новокостянтинівській шахті ДП «СхідГЗК» (станом на 06.07.2016 року) - 07 років 10 місяців 23 дні; загальний стаж на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» - 12 років 06 місяців 21 день та відповідно до Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженої наказом МОЗ України від 08.04.2014 року №248, умови праці працівника ОСОБА_1 відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості та небезпечності.

На запит Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 03.03.2017 року № 08/21-0418 в порядку п.1.8 Порядку №614 на складання доповнення до інформаційної довідки умов праці на ОСОБА_1, виданої Управлінням Держпраці в Кіровоградській області ОСОБА_1, 1976р.н., так як в наявній інформаційній довідці про умови праці, виданої Управлінням Держпраці в Кіровоградській області від 15.02.2017 року №01-22/03-593 відсутні дані: - про умови праці хворого (рівні загальної та локальної вібрації) за період роботи машиністом бульдозеру, учнем прохідника ш. Смолінська ДП «СхідГЗК» з 12.02.1997 року по 11.05.1999 року, крім того, про рівні загальної вібрації на робочому місці прохідника ш. Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» з 26.10.2009 року по 26.07.2016 року; - про умови праці хворого (концентрація пилу) за період роботи машиністом бульдозеру з 12.02.1997 року по 11.05.2009 року, учнем прохідника з 02.1999-05.1999рр., гірничим майстром з 06.2007-08.2008 рр., стажером-респираторником, респираторником окремого воєнізованого гірничорятувального взводу №2 з 08.2000 по 06.2007рр., заступником начальника дільниці ш.Новокостянтинівська з 08.2008-01.2009 рр., 05.2009-07.2009рр., гірничим майстром з 01.2009-05.2009рр., 07.2009-10.2009рр.; - про умови праці хворого (рівні шуму) за період роботи машиністом бульдозеру, учнем прохідника, гірничим майстром ш. Смолінська ДП «СхідГЗК», стажером-респираторником, респираторником окремого воєнізованого гірничорятувального взводу №2 ш. Смолінська ДП «СхідГЗК» з 12.02.1997 року по 11.05.1999 року, з 09.08.2000 року по 08.08.2008 року, Управління Держпраці у Кіровоградській області надано доповнення (уточнення) від 20.03.2017 року за № 01-22-03/1138 до інформаційної довідки від 15.02.2017 року № 01-22-03/593, складене з використанням даних санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2012 року №17, який працював на тій же дільниці № 3 Смолінської шахти, що і ОСОБА_1 майстром гірничим з 25.06.2004 р. по 08.08.2008 р., при цьому, за даними СГХ ОСОБА_2 концентрація пилу становить 7,8 мг/м3, при ГДК 2,0 мг/м3, еквівалентний рівень шуму становить 128 дБА при ГДР 80 дБА (а.с.15).

Медичним висновком ЛЕК ДУ «Український НДІ ПМ» від 28.03.2017 року ОСОБА_1 встановлено діагноз професійне захворювання (а.с.17-19).

Згідно інформації директора шахт Смолінської та Новокостянтинівської від 27.12.2017 року №06-06/67-36 на запит Управління Держпраці у Кіровоградській області від 26.12.2017 року за вих.№01-02-03/5191-11, повідомлено, що основні завдання, які виконуються за професіями робочих місць апаратника очистки шахтних вод, майстра гірничого підземного, електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування з правом ведення електрогазозварювальних робіт, електрогазозварника дільниці № 21, кріпильника підземного та технологічний процес на шахті з моменту її відкриття не змінювались.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці), регламентовані Порядком складання та вимогами до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 року № 614 (далі - Порядок № 614).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі -санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Згідно з п. 1.9 Порядку № 614 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - Інформаційна довідка), яка наведена в додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до п.1.8 Порядку № 614 ЛПЗ, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

Крім того, відповідно до п.1.26. Порядку № 614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою саме заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.

Висновок про наявність хронічного професійного захворювання встановлює лікувально-профілактичний заклад.

Безпосередньо висновок медичного закладу про наявність професійного захворювання у ОСОБА_1 не є предметом оскарження у цій справі і він є чинним.

Захист прав, свобод та інтересів працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, здійснюється у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону № 1105-ХІV факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», пунктів 10, 13, 38 та 58 Порядку роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.

Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини та причини нещасного випадку за відповідною формою.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232).

За змістом пунктів 67,68 Порядку № 1232 спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії. У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки.

Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Висновок медичного закладу про встановлення діагнозу професійного захворювання у ОСОБА_1 ні він, ні роботодавець не оскаржили.

Відповідно до п. 1.12 Порядку № 614 при виникненні підозри на профзахворювання (профотруєння) після припинення контакту працівника з шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі захворювання на пухлини тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями.

Згідно з положеннями п. 1.23 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, тобто, зазначений випадок використання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці протягом 5-ти років стосується випадку, якщо працівник в цей термін є працюючий і умови праці працівника за цей час не змінились.

Разом з тим, відповідно до положень п. 1.22 Порядку № 614 термін зберігання санітарно-гігієнічної характеристики у відповідних закладах і підприємствах становить 45 років, таким чином, 45-річний термін зберігання санітарно-гігієнічної характеристики дозволяє використовувати дані про умови праці із санітарно-гігієнічної характеристики умов праці при складанні Інформаційної довідки, доповнень (уточнень) для працівників, які у відповідний період працювали на відповідному підприємстві, у відповідному цеху та дільниці, за відповідними професіями та виконували ті ж самі функціональні обовязки, а на теперішній час відсутня можливість отримання даних про їх умови праці, тобто, при складанні Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), а також доповнень (уточнень) до неї, на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка про умови праці, доповнення (уточнення) до неї складається на підставі даних трудової книжки, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, термін зберігання якої не перевищує 45-ти років.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про те, що використання відповідачем при складанні уточнення від 20.03.2017 року № 01-22-03/1138 до інформаційної довідки від 15.02.2017 року № 01-22-03/593 при визначенні умов праці ОСОБА_1 санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 О.В.№ 17 від 14.03.2012 року, пятирічний строк дії якої минув, але в межах 45-ти років її зберігання, з урахуванням ненадання роботодавцем інших похідних даних та враховуючи ненадання позивачем доказів, які б підтверджували наявність інших даних про умови праці ОСОБА_1 відмінних від використаних відповідачем, є обґрунтованими та правомірними.

При складанні уточнення від 20.03.2017 року № 01-22-03/1138 до інформаційної довідки від 15.02.2017 року № 01-22-03/593 при визначенні умов праці ОСОБА_1 відповідачем була використана санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_2 № 17 від 14.03.2012 року, який працював на тій же дільниці №3 Смолінської шахти, що і ОСОБА_1 майстром гірничим в період з 25.06.2004 року по 08.08.2008 року, в тих же підземних умовах, виконував ті ж самі функціональні обовязки та працював та такому ж обладнанні, при цьому, з зазначеної характеристики було використано показник аерозолю фіброгенної дії з п.п. 12.5 вказаної характеристики, відповідно до п. 12 якої, даний показник відноситься до факторів виробничого середовища та трудового процесу «ИТР подземный» (концентрація пилу на робочому місці становила 7,8 мг/м3, при ГДК 2,0 мг/м3), та використано п.12.7 вказаної характеристики, відповідно до якого еквівалентний рівень шуму в дБА за видом трудової діяльності, робоче місце прохідник, ІТР, становить 128 дБА при нормативному значенні 80 дБА, що не суперечать положенням п. 1.12 Порядку № 614.

Згідно з п. 82 Порядку № 1232 комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповідними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби або санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ в установленому порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб робочих органів виконавчої дирекції Фонду і представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази та розпорядження адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці джерелами радіаційного випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов'язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання, а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію щодо хворого.

Відповідно до п. 86 Порядку № 1232 за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 згідно з додатком 17.

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, причини виникнення професійного захворювання встановлюються шляхом проведення розслідування відповідною комісією, яка приймає певне рішення за результатами такого розслідування виходячи з оцінки умов праці працівника, яка здійснюється на підставі документів, наведених у п. 82 Порядку № 1232, серед яких, матеріали раніше проведеної атестації робочих місць, результати обстежень і досліджень, проведених відповідними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби або санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ в установленому порядку, заключних актів періодичних медичних оглядів тощо.

Акт про розслідування причин виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання за формою П-4 складено уповноваженою на це комісією 20.04.2017 року та 21.04.2017 року затверджено начальником Управління Держпраці в Кіровоградській області ОСОБА_6 (а.с20-22). Професійне захворювання виникло за роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці на Смолінській та Новокостянтинівській шахтах ДП «СхідГЗК», обумовлених технологічним процесом, причина професійного захворювання: вібрація: загальна 110дБ, локальна - 117 дБ, пил: макс. - 7,8 мг/м3, сер. 2,4 мг/м3, шум - 128 дБА.

Відповідно до абз. 2 п. 87 Порядку № 1232 у разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті. Таке право й було використане представником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі Кіровоградської області ОСОБА_7 та представником роботодавця заступником начальника служби юридичної ДП «СхідГЗК» ОСОБА_8 шляхом викладення окремої думки до оскаржуваного позивачем акту за формою П-4, які (окремі думки) є невідємною частиною зазначеного акту, та враховуються при подальших діях щодо встановлення наявності професійного захворювання (а.с.23-27).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано доказів того, що порушено порядок встановлення звязку захворювання ОСОБА_1 з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань, встановлених Порядком № 1232.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Крім того, в постанові судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767 цс 16 викладено правовий висновок про те, що статтею 55 Закону № 1105-ХІV передбачено право виконавчих органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов'язаний з виробництвом, не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права, зводяться до переоцінки доказів у справі, які знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині рішення суду.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375ЦПК України.

Оскільки судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Карпенко

ОСОБА_9