Номер провадження 2/754/304/18 Справа №754/47/17
10 квітня 2018 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») через представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує наступним.
Відповідно до позовних вимог та клопотання про стягнення витрат з відповідача від 31.03.2017 року, ПАТ КБ «Правекс-Банк» через представника просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № 266RNCA122210001 від 08.08.2012 року в розмірі 172384,90 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2990,77 грн. та витрати за опублікування оголошення в газеті про виклик до суду в розмірі 420 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивачаВоронцової М.О., відповідно до якого остання провести судовий розгляд за її відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
За таких обставин, суд вважав за можливе провести розгляд справи у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в Автономній Республіці Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом опублікування оголошення в пресі.
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
08.08.2012 року між позивачем ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 266RNCA122210001 (далі - Кредитний договір), на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 142520,00 грн. зі строком погашення до 08.08.2019 року та відсотковою ставкою за користування кредитними коштами - 20,99% річних.
Згідно п. 1.1 Кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується, за договором купівлі-продажу транспортного засобу №4307 від 27.07.2012 року.
Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 08.08.2012 року до 08.08.2019 року.
Відповідно до п. 6.1.1 Кредитного договору, позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих процентів.
Пунктами 7.1.5 та 7.1.6 Кредитного договору передбачено право банку стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,1% від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобов'язання, а також стягнути пеню в розмірі 0,1% від суми кредиту вказаної у п. 1.1 даного Договору, за кожен день невиконання або неналежного виконання позичальником умов п. 6.1.8 та п. 6.1.9.
Згідно п.п. 10.1, 10.2 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного Договору позичальник несе відповідальність незалежно від його вини. Позичальник може нести відповідальність, передбачену п.п.7.1.5, 7.1.6, 7.1.12 даного Договору.
Протягом дії кредитного договору ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає вимоги позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором в розмірі 172384,90 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судові витрати на опублікування оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання, а також витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем та підтверджені документально.
На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 266RNCA122210001 від 08.08.2012 року в розмірі 172384 грн. 90 коп. та витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 420 грн
Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2990 грн. 77 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1
Повний текст рішення суду складено 20.04.2018 року.
Суддя: