РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6296/16-ц

Провадження № 2/643/857/18

12.04.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ференчук О.В. при секретарі Сиротенко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримування дитини та додаткових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звенулася до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2010 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від шлюбу з відповідачем є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з нею. Також зазначає, що дитина перебуває на диспансерному обліку у педіатра, невролога, нефролога, окуліста.Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, тому позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до наданих письмових заперечень позовні вимоги визнає частково- аліменти в розмірі 1000,00 грн. та додаткові витрати на дитини в розмірі 1000,00 грн.

Суд, досідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 146625 ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 3).

Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина слід визначити в твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Суд вважає, що сума аліментів у розмірі по 1000 грн. щомісячно буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з відповіді з КЗОЗ «Харківської міської дитячої поліклініки №7», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, спостерігається у лікаря невролога з діагнозом: вроджена аномалія розвитку органів ЦНС гіпотрофія кори головного мозгу, лікворно гіпертезійний синдром. Синдром координаторних порушень. Затримка темпів мовного розвитку органів ЦНС гіпотрофія кори головного мозку, лікворно-гіпертезійний синдром. Синдром координаторних порушень. Затримка темпів мовного розвитку. У лікарів педіатра та нефролога з діагнозом: подвоєння нирок. У лікаря офтальмолога з діагнозом амбліопія дисбінокулярна слабкого ступеня, перемежна вроджена збіжна співдружна косоокість, складний гіперметропічний астигматизм обох очей, всі вказані діагнози підтверджуються копією історії хвороби.

Крім того, дитині встановлено інвалідність з 21.10.2014 року (а.с.5)

Додаткові витрати на дитину можуть фіксуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, повязані з хворобою сина в розмірі 3000,00 грн щомісячно.

Проте, такого розрахунку позивачем суду не надано, у зв'язку з чим суд, враховуючи принцип розумності, матеріальне становище обох сторін, та знаходження на утриманні відповідача ще дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає за необхідне для додаткового матеріального забезпечення дитини, пов'язаного з додатковими витратами на лікування неповнолітнього ОСОБА_3, стягувати з відповідача щомісячно додаткові витрати на утримання сина в розмірі 1000 грн.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 263-265, ЦПК України. ст.ст. 180, 185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримування дитини та додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримування неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 27.05.2016 року і до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн щомісячно, починаючи з 27.05.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Ференчук