Провадження № 2/760/3048/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в листопаді 2017 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 9938,34 грн., в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 28 червня 2017 р. на проспекті Повітрофлотському, 100 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням відповідача ОСОБА_2, та автомобіля «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, під керуванням позивача та власником якого він є.

15 серпня 2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва винесено постанову у справі №760/11820/17, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови суду, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_6, порушив п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України, а саме під час руху не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Постанова суду відповідачем не оскаржувалась та 29.08.2017 р. набрала законної сили.

Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень

Загальна вартість виконаних робіт з відновлювального ремонту автомобіля позивача «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, згідно з актом виконаних робіт від 10.08.2017 р. № ПБ-0001628, становить 72760,00 грн.

Вказана вартість відновлювальних робіт була оплачена позивачем: 15.07.2017 р. у розмірі 40000,00 грн. (шляхом внесення передоплати за роботи, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 15.07.2017 р. № 53); 10.08.2017 р. у розмірі 32760,00 грн. (остаточна оплата робіт, що підтверджується чеком від 10.08.2017 р. № 130811).

Позивач посилається на те, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована, згідно з полісом ОСЦПВ від 15.12.2016 р. № АК/2268988 в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (ТОВ «СТДВ «Глобус»). Ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну треті осіб, згідно з полісом ОСЦПВ від 15.12.2016 р. № АК/2268988, становить 100000,00 грн.

30 червня 2017 р. позивач подав до ТОВ «СТДВ «Глобус» заяву про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування.

Листами від 04.09.2017 р. та від 06.09.2017 р. ТОВ «СТДВ «Глобус» повідомило, що за відповідним страховим випадком останнім прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 62821,66 грн.

06 вересня 2017 р. з урахуванням комісії банку на рахунок позивача від ТОВ «СТДВ «Глобус» було зараховано 62350,50 грн.

07 вересня 2017 р. позивач, з метою встановлення розміру страхового відшкодування по зазначеній ДТП, звернувся до ТОВ «СТДВ «Глобус» з проханням надати копію звіту від 20.07.2017 р. № 441/Г/2017, на підставі якого було визначено розмір матеріального збитку та в подальшому була здійснена страхова виплата.

Листом від 12.09.2017 р. ТОВ СТДВ «Глобус» надало йому копію звіту.

Відповідно до звіту від 20.07.2017 р. № 441/Г/2017, вартість відновлювального ремонту складає: без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу - 100414,72 грн.; з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу - 62821,66 грн.

Таким чином, 06.09.2017 р. ТОВ «СТДВ «Глобус» виплатило позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 62821,66 грн.

Однак, розмір шкоди (вартість відновлювального ремонту), що була завдана позивачу становить 72760,00 грн., що на 9938,34 грн. менше розміру страхового відшкодування, здійсненого ТОВ «СТДВ «Глобус» на користь позивача.

Таким чином, позивачу в повній мірі не відшкодовано шкоду, завдану відповідачем.

Тому, як вважає позивач, з врахуванням того, що вину відповідача у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлено у постанові суду та враховуючи, що суми страхового відшкодування, виплаченого ТОВ «СТДВ «Глобус» з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем, розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача становить 9938,34 грн. (72760,00 грн. (загальна вартість виконаних робіт) - 62821,66 грн. (розмір страхової виплати ТОВ «СТДВ «Глобус»).

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки вважає, що всю суму коштів на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, повинна сплатити страхова компанія, ТОВ «СТДВ «Глобус», в межах ліміту відповідальності, згідно з полісом ОСЦПВ від 15.12.2016 р. № АК/2268988.

Представник третьої особи ТОВ СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ СТДВ «Глобус» та письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що ТОВ СТДВ «Глобус» виконало свої зобов'язання за укладеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2268988 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, врахувавши їх доводи та письмові пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 28 червня 2017 р. на проспекті Повітрофлотському, 100 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням відповідача ОСОБА_2, та автомобіля «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, під керуванням позивача ОСОБА_1 та власником якого він є, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10.

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 р., ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 340 (триста сорок) грн.

Так, постановою суду встановлено, що 28 червня 2017 р. о 12 год. 35 хв. по проспекту Повітрофлотському, 100, в м. Києві водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_6, порушив п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України, а саме під час руху не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що мала місце 28 червня 2017 р. о 12 год. 35 хв. по проспекту Повітрофлотському, 100, в м. Києві встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Встановлено, що 15 грудня 2016 р. між ТДВ СТДВ «Глобус» та ОСОБА_2 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2268988, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_6. Ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну треті осіб, згідно з полісом ОСЦПВ від 15.12.2016 р. № АК/2268988, становить 100000,00 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Встановлено, що 29.06.2017 р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся ОСОБА_2 з повідомленням про настання ДТП та виплату страхового відшкодування від Страхувальника.

30.06.2017 р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся ОСОБА_1 з заявою про настання ДТП та виплату страхового відшкодування від третьої особи.

10.07.2017 р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся ОСОБА_1 з заявою про виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи.

Згідно звіту № 441/Г/2017 від 20.07.2017 р. про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, зробленого на замовлення СК «Глобус», вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає - 100414,72 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає - 62821,66 грн. без ПДВ.

Загальна вартість виконаних робіт з відновлювального ремонту КТЗ «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, становить 72781,99 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали, згідно з актом виконаних робіт від 10.08.2017 р. № ПБ-0001628.

Встановлено, що вказана вартість відновлювальних робіт була оплачена позивачем, що підтверджується листом ФОП ОСОБА_3 від 24.09.2018 р., згідно якого вбачається, що ремонті роботи автомобіля «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_7, були розпочаті 15.07.2017 р. та закінчені 10.08.2017 р. на загальну суму 72760,00 грн., про що свідчить Акт виконаних робіт № ПБ-0001628 від 10.08.2017 р. Акт був прийнятий без претензій та зауважень щодо обсягів, термінів та якості ремонтних робіт.

Оплату від ОСОБА_1 згідно Акту було отримано в повному обсязі в сумі 72760,00 грн. в два етапи: попередня оплата в сумі 40000,00 грн. була отримана 15.07.2017 р.; остаточний розрахунок в сумі 32760,00 грн. було здійснено 10.08.2017 р. на розрахунковий рахунок банківською карткою.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

06 вересня 2017 р. ТДВ СТДВ «Глобус» на підставі страхового акту № ЦВ-ЦВ-3177 від 04.09.2017 р. було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 62821,66 грн., що підтверджується даними платіжного доручення № 23395 від 06.09.2017 р.

Таким чином, ТДВ СТДВ «Глобус» виконало свої зобов'язання за укладеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2268988 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст.1194ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку устраховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем.

Таким чином, враховуючи, що вину відповідача у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлено у постанові суду та враховуючи, що суми страхового відшкодування, виплаченого ТОВ «СТДВ «Глобус» з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем, суд приходить до висновку, що розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача становить 9938,34 грн. (72760,00 грн. (загальна вартість виконаних робіт) - 62821,66 грн. (розмір страхової виплати ТОВ «СТДВ «Глобус»).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9, місце проживання: АДРЕСА_2) матеріальну шкоду в сумі 9938,34 грн., та судовий збір 640 грн., а всього стягнути 10578 (десять тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн. 34 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір