справа №642/1357/18
провадження №2/642/923/18
У Х В А Л А

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1, розглянувши заяву представника Харківської міської ради ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №642/1357/18 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0700 га по вул. В. Панасівській, 82-А у м. Харкові, яка використовується ОСОБА_3 шляхом демонтажу металевого паркану, яким огороджена земельна ділянка з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Звільнити самовільну зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га по вул. В. Панасівській, 82-А у м. Харкові, яка використовується ОСОБА_3 шляхом демонтажу одно поверхневої будівлі з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 02.04.2018 року по справі відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено перше судове засідання.

Від представника Харківської міської ради ОСОБА_2, 19.04.2018 року надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі №642/1357/18 в якій просить заборонити ОСОБА_3 здійснювати будівництво будь-яких обєктів нерухомого майна по вул. Великій Панасівській, 82-А у м. Харкові. Право власності на які зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2018 №257.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що по вул. Великій Панасівській, 82-А у м. Харкові, яка огорожена парканом, продовжують виконуватись будівельні роботи з влаштуванням фундаментів (4 шт.) та одноповерхової цегляної будівлі орієнтовним розміром 15х10 без документів, які надають право на виконання робіт.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову мають бути співрозмірними позовним вимогам.

Враховуючи, що позивач не обґрунтував, яким чином може бути ускладнено виконання майбутнього рішення, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення, до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова ( згідно до перехідних положень).

Суддя Є.Б. Ольховський