Справа № 351/504/18
Номер провадження №2/351/414/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради обєднаної територіальної громади про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 селищної ради обєднаної територіальної громади про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 13.01.2000 р. помер дід позивачки ОСОБА_3, якому належала земельна ділянка площею 1,84 га.. Після смерті останнього в управління спадковим майном вступила його дочка, мама позивачки ОСОБА_4, яка 11.05.2017 р. померла. Після її смерті відкрилася спадщина спадкоємцем якої є позивачка. Однак нотаріус відмовив останній у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий на імя ОСОБА_3 після його смерті, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради обєднаної територіальної громади позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що подав до суду заяву.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 І-НМ №045815, виданого на ОСОБА_3, слідує, що останній помер 13.01.2000 р., якому на підставі Державно акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 І-ІФ №035302, належали земельні ділянки №86 площею 1, 762 га. та земельна ділянка №471 площею 0,074 га., загальною площею 1, 84 га.

З свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 І-НМ №249589, виданого на ОСОБА_4, вбачається, що остання померла 12.05.2017 р.

З довідки від 18.08.2014 р. №384/02-14, виданої другою Снятинською державною нотаріальною которою слідує, що ОСОБА_4 являється єдиною спадкоємицею майна померлого батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.01.2000 р. в селищі Заболотів

Снятинського району Івано-Франківської області.

З довідки від 24.01.2018 р., виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною которою, слідує, що після смерті ОСОБА_4, 11.05.2017 р., яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З свідоцтва про народження, ОСОБА_5 І-НМ № 266541, виданого на ОСОБА_1, слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_6 та ОСОБА_4

З довідки від 03.01.2018 р. №76, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради слідує, що на час смерті ОСОБА_4, яка померла 11.05.2017 р. були зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в селищі Заболотів вул. 24 серпня, 41,а.

З довідки від 03.01.2018 р. №78, виданої ОСОБА_2 селищною радою, слідує, що до складу сімї ОСОБА_1 входять ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8,

З довідки від 03.01.2018 р. №77, виданої ОСОБА_2 селищною радою, слідує, що заповіт від імені ОСОБА_4, яка померла 11.05.2017 р. в ОСОБА_2 селищній раді обєданої територіальної громади не посвідчувався.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_3, померлого 13.01.2000 р., на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 84 га., що розташовані на території ОСОБА_2 селищної ради, оскільки державний акт на земельну ділянку виданий на імя померлого після його смерті.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку №86 площею 1,762 та земельну ділянку №471 площею 0,074 га, загальною площею 1,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлому 13.01.2000р. ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 І-ІФ №035302, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №305 виданого 26.02.2001 р.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку №86 площею 1,762 та земельну ділянку №471 площею 0,074 га, загальною площею 1,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлому 13.01.2000р. ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 І-ІФ №035302, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №305 виданого 26.02.2001 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.