УХВАЛА

23.04.2018 року Провадження №2/425/239/18

Справа №425/989/18

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи позовну заяву Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради Луганської області, про виселення особи без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

Рубіжанська міська рада Луганської області звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради Луганської області, якою просили виселити громадянку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Вимоги, яким повинна відповідати будь-яка позовна заява, передбачені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України).

Однак суд констатує, що позовна заява Рубіжанської міської ради Луганської області подана без додержання усіх вказаних вимог. Зокрема:

1. В силу положень частини 1 статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. А згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 та частиною 5 статті 177 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; а до позову позивач зобов`язаний додати всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Позивач просить виселити відповідача із займаного нею жилого приміщення, без надання іншого жилого приміщення, на підставі статті 116 Житлового кодексу України у зв`язку із тим, що остання, систематично руйнує та псує жиле примішення.

За змістом вказаної норми права, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Отже, якщо позивач вважає, що має право подати позов на підставі статті 116 Житлового кодексу України, він повинен не тільки просто перерахувати дії особи, передбачені саме цією нормою, а конкретно вказати у чому вони полягають (тобто, у чому саме полягає систематичне руйнування чи псуття жилого приміщення або використання його не за призначенням (не для проживання), або у чому саме полягає порушення правил соціалістичного співжиття і яких саме, і що таке порушення має системний характер, і це робить саме неможливим для інших проживання в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу були безрезультатними), а також повинен вказати обставини, які будуть свідчити, що особа винна у вчиненні однієї чи декількох з вказаних дій, і така особа має статус наймача, члена його сім`ї або іншої особи, яка проживає разом з ним, та те, що особа, яка звернулась до суду із позовом є наймодавцем щодо такої особи або іншою заінтересованою особою.

Але зміст позовної заяви, не містить наведення обставин, якими позивач обгрунтовує те, що відповідач використовує жиле приміщення не за призначенням (тобто не для проживання), які конкретно правила соціалістичного співжиття відповідач порушує, чому позивач вважає, що порушення таких правил має системний характер, чому це робить саме неможливим для інших проживання з відповідачем в одному будинку в аспекті цих правил, а також відсутні обставини, яким позивач обгрунтовує наявність в діях відповідача вини у таких діях, наявність у нього статусу наймача, члена його сім`ї або іншої особи,я ка проживає разом з ним. Разом з цим, позовна заява не містить обставин, які б вказували на статус позивача у спірних правовідносинах, чи є він наймодавцем, чи є він заінтересованою особою, і якщо так, то у чому цей інтерес полягає.

Суд врахував, що позовна заява містить детальний виклад осбтавин, які на думку позивача вказують на систематичне руйнування та псуття жилого приміщення відповідачем, як підстава для звернення до суду із позовом по статті 116 Житлового кодексу України, а також зазначено якими доказами це підтверджується та до позовної заяви додаються копії таких доказів.

І, суд відзначає, що позивач правильно виходив із того, що частина 1 статті 116 Житлового кодексу України, в аспекті такої дії як систематичне руйнування чи псуття жилого приміщення з вини особи, яка там проживає, корелюється з положеннями частини 1 статті 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які передбачають адміністративну відповідальність за вчинення такої дії, як порушення правил користування жилими приміщеннями, порушення правил експлуатації жилих приміщень, а також псування жилих приміщень.

Тобто, в силу положень частини 2 статті 78 ЦПК України (обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування), у цьому випадку, якщо позивач вважає, що підставою позову по статті 116 Житлового кодексу України є систематичне руйнування та псуття жилого приміщення, у позові він повинен вказати на обставини, які це підтверджують та, відповідно до положень частини 2 статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надати копії як мінімум двох постанов про визнання винною відповідача у порушенні правил користування жилими приміщеннями, до того ж, з урахуванням частини 1 сттаті 39 КУпАП (якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню), оскільки за частиною 1 статті 116 Житлового кодексу України, доказуванню підлягає системне руйнування та псуття жилого приміщення.

Але про наявність таких постанов у позові не зазначено, та їх копій не додано.

Тож, враховуючи викладені вище недоліки, суд вважає встановленим те, що позовна заява Рубіжанської міської ради Луганської області подана без додержання всіх вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, і ці недоліки є такими, що не дозволяють суду відкрити провадження у справі.

Однак, в силу положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Зважаючи на це, позовну заяву Рубіжанської міської ради Луганської області слід залишити без руху та встановити позивачу строк у десять днів, з дня отримання копії цієї ухвали, протягом якого позивач має право шляхом подання до Рубіжанського міського суду Луганської області нової позовної заяви з усунутими недоліками, які вказані у цій ухвалі, разом з відповідними доказами, копії яких засвідчені належним чином, а також разом з копією позовної заяви та доказами, що будуть до неї додані і засвідчені належним чином, для всіх учасників справи.

Отже, керуючись статтями 2,19,23,27,28,34,42,43,48,49,76-83,95,174-177,184-187,258-261,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Рубіжанської міської ради Луганської області, про виселення особи без надання іншого жилого приміщення - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у десять днів (з дня отримання копії цієї ухвали), протягом якого позивач має право усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом подання до Рубіжанського міського суду Луганської області нової позовної заяви з усунутими недоліками, які вказані у цій ухвалі, разом з відповідними доказами, копії яких засвідчені належним чином, а також разом з копією позовної заяви та доказами, що будуть до неї додані і засвідчені належним чином, для всіх учасників справи.

Розяснити позивачу, що якщо у встановлений строк, позивач не усуне зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Повернення позовної заяви у такому випадку не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.С. Коваленко