Справа № 703/3909/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 листопада 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку наказного провадження з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

29 жовтня 2018 року після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для встановлення місця проживання та перебування боржника.

09 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь з Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області щодо місця проживання та перебування боржника, відповідно до якої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. За місцем реєстрації ОСОБА_1 не проживає, місце його перебування не відоме.

Суддя, вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу та отриману інформацію щодо місця проживання (перебування) боржника, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з заяви Публічного акціонерного товариство «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж про видачу судового наказу, останнім зазначено місце реєстрації боржника ОСОБА_1, а саме: Черкаська область, Смілянський район, с. Ленське, вул. Яблунева, 24.

Відповідно до довідки №714 від 08 листопада 2018 року, виданої Носачівською сільською радою Смілянського району Черкаської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. За місцем реєстрації ОСОБА_1 не проживає, місце його перебування не відоме.

При цьому, заява Публічного акціонерного товариство «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж про видачу судового наказу та додані до неї документи жодної інформації про фактичне місце проживання боржника - ОСОБА_1, не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з заяви Публічного акціонерного товариство «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж, доданих до неї документів та отриманої судом інформації від Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника - ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч.1 ст.169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.3 ст.167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані норми чинного ЦПК України, суд вважає, що наявність інформації про реєстрацію місця проживання боржника, в якому останній не проживає та фактичне місце проживання якого невідомо, не може бути підставою для видачі судового наказу, оскільки в разі його видання суд буде позбавлений обєктивної можливості вручити його боржнику, що в свою чергу призведе до порушення прав боржника, передбачених ЦПК України.

Згідно ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до договору про користування електричною енергією для населення №0816087 між ОСОБА_1 та Смілянським РЕМ, останній укладений 03 лютого 2004 року.

При цьому, з розрахунку боргу за використану електричну енергію №1601 від 18 жовтня 2018 року споживача ОСОБА_1, неможливо зробити однозначний висновок за який період виникла зазначена в ньому заборгованість.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Враховуючи, що договір про користування електричною енергією для населення №0816087 між ОСОБА_1 та Смілянським РЕМ укладений 03 лютого 2004 року, а розрахунок боргу за використану електричну енергію №1601 від 18 жовтня 2018 року споживача ОСОБА_1 не містить періоду, за який виник вказаний борг, суд позбавлений обєктивної можливості встановити, що з моменту виникнення права вимоги не пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або не пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 28, 162, 163, 165, 167, 169, 170, 258-260, 272 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» в особі Смілянського району електричних мереж у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя О.М. Борєйко