Провадження №2/359/2666/2018
Справа №359/7937/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 23 жовтня 1993 року Ємільчинським районним відділом ЗАГС Житомирської області між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне подружнє життя ОСОБА_1 з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство вони не ведуть. Тому, ОСОБА_1 вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить розірвати шлюб.

Сторони у судове засідання не з'явилися. Вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій вказала, що підтримує позов та просить суд його задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 1993 року Ємільчинським районним відділом ЗАГС Житомирської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін.

Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 жовтня 1993 року Ємільчинським районним відділом ЗАГС у Житомирській області, актовий запис №54, розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський