Справа № 636/2482/18
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яку було уточнено.
В уточненій позовній заяві посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу, йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 12, що розташований по вулиці Кононенко в місті Чугуєві Харківської області, в якому зареєстрований відповідач, який є його сином.
Крім цього, зазначає, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 1997 року та по теперішній час, та його особистих речей в будинку немає.
У звязку з реєстрацією відповідача у будинку, він не може повною мірою реалізувати право на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном зазначеним будинком.
Тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.
Від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позову в повному обсязі, також вказує, що він не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не доповів, відзив або заперечень на позов до суду від нього не надходило.
Від начальника відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника вказаного відділу.
Враховуючи наведене суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, що відповідає вимогам передбаченим ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.09.1977 року, посвідченого нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, з позначкою «за реєстром 3973», позивач купив у ОСОБА_4 недобудований жилий будинок № 12, що розташований по вулиці Кононенко в місті Чугуєві Харківської області, з зазначенням процентом готовності «12,6%».
Згідно відмітки Чугуївського міжміського бюро технічної інвентаризації на вказаному договорі купівлі-продажу, зазначено, що вказаний будинок зареєстрований в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1, та записано в реєстрову книгу за № 38 за реєстровим № 4239 від 25.12.1980 року.
Відповідно до довідки Голови вуличного комітету ОСОБА_5, яка складена від 12.06.2018 року за підписами сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7, завіреної підписом заступника міського голови керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_8, по зазначеній адресі зареєстрований, але фактично не проживає з 1997 року: син ОСОБА_2.
Як вбачається з даних домової книги будинку № 12 по вулиці Кононенко в місті Чугуєві, ОСОБА_2 зареєстрований по вказаній адресі з 24.02.1993 року.
З наданої позивачем ксерокопії паспорту відповідача серії МН № 899103, вбачається, що ОСОБА_2О зареєстрований у вказаному будинку також з 24.02.1993 року.
Тобто, з наведеного вбачається, що з моменту набуття права власності позивачем на вказаний будинок та по даний період часу, відповідач не проживає по вищезазначеній адресі більше десяти років, не бере участі у сплаті комунальних послуг, не приймає участі в утриманні будинку у належному стані, тощо.
Оскільки в будинку № 12, що розташований по вулиці Кононенко в місті Чугуєві Харківської області, зареєстрований відповідач, то позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним нерухомим майном.
Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати,визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення уточнений позовних вимог, як таких, що знайшли своє обєктивне підтвердження.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 76, 81, 258-260, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст. 56 СК України, ст.ст. 61-65, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України, суд
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, який народилася 14 вересня 1976 року в селі Мартове Чугуївського району Харківської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №12, що розташований по вулиці Кононенко в місті Чугуєві Харківської області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому копія заочного рішення суду не була вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії даного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.
Оскарження відповідачем заочного рішення в апеляційному порядку має місце у тому випадку, якщо його заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Суддя -