Справа № 529/185/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення сплаченого авансу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна згідно якого ними було досягнуто домовленість про те, що у строк не пізніше 01 березня 2018 року, відповідач зобов'язується продати, а позивач придбати житловий будинок розташований по вул. Першого Травня 8, в смт. Диканька Полтавської області, належний ОСОБА_2 На виконання п.4 вказаного договору позивачем 15.03.2018 сплачено останній 135 000 грн, що на той час становив еквівалент 5000 доларів США, як аванс в рахунок наступного укладення договору купівлі-продажу.

Вказуючи на те, що відповідач після отриманого авансу не відповідає на її телефонні дзвінки, жодних дій спрямованих на укладення основного договору купівлі-продажу належного їй житлового будинку, на вимогу повернення сплаченого авансу не реагує, позивач звернулася до суд з позовом про стягнення такого, а також понесених нею судових витрат.

Враховуючи те, що ціна позову по вказаній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказаний спір не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України подала відзив у якому вказала про те, що ціну позову еквівалентну 135 000 грн. вона визнає та після винесення рішення судом буде повертати позивачу ОСОБА_1 Окрім цього відповідач ОСОБА_2 в своєму письмовому відзиві вказала, що розписку вона писала під диктування, а тому її зміст не правдивий, оскільки вона отримувала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в гривнях сумі 135 000 грн, замість 5 000 доларів США. Остання вказує, що вона мала та має намір продати належний їй житловий будинок позивачеві, ОСОБА_1, однак остання через розірвання шлюбу зі своїм чоловіком, сама відмовилась від вчинення цього правочину. Відповідач не визнає витрат позивача понесених нею за участь у судових засіданнях її представника - адвоката ОСОБА_3, оскільки розгляд справи буде проводитись у спрощеному порядку без виклику сторін. В той же час, відповідач ОСОБА_2 зазначила, що за доцільно залучити до розгляду справи колишнього чоловіка ОСОБА_4 Однак окремого клопотання про це вона до суду не подала.

В своїй відповіді на відзив представник позивача позов підтримав та просив його задоволоти з підстав викладених у ньому, вказавши, що залучення колишнього чоловіка позивача ОСОБА_4 є недоцільним, оскільки винесене рішення по вказаній справі жодним чином не вплине на його права або обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підляга задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене за таким попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений в строк.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено попередній договір від 15.03.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Диканського нотаріального округу ОСОБА_5, за умовами якого вони зобов'язалися укласти основний договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Першого Травня, 8 в смт. Диканька Диканського району Полтавської області, у майбутньому, але не пізніше 01.03.2018 року, згідно якого відповідач зобов'язався продати це нерухоме майно, а позивач зобов'язалася купити його (далі - Попередній договір).

Відповідно до п. 4 Попереднього Договору, в підтвердження наміру придбати домоволодіння та з метою забезпечення оформлення основного договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла 135 000 грн. (еквівалент 5 000 дол. США).

Згідно умов вказаного Попереднього договору, відповідач ОСОБА_2 , як продавець зобов'язується до 01.03.2018 року продати покупцю ОСОБА_1, позивачу по справі, вказане нерухоме майно.

Отримання відповідачем авансових коштів за придбання у майбутньому належного їй житлового будинку ОСОБА_1 підтверджено розпискою наявною у матеріалах справи.

Вказана сума в 135 000 грн. за умовами попереднього договору визначені сторонами, як аванс і про укладені основного договору купівлі-продажу житлового будинку зараховується в вартість даного майна, яка становить в загальному 270 000 грн.

Виконання зобов'язання за договором відповідно до статті 546 ЦК може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком.

У визначений Попереднім договором строк основний договір купівлі-продажу житлового будинку укладений між сторонами не був.

Як вбачається з повідомлень надісланих відповідачу ОСОБА_2 позивачем по справі 22.02.2017 року та 07.02.2018 року, остання висловила в них свій намір щодо розірвання Попереднього договору та повернення їй сплачених авансових коштів, що прямо передбачено п. 7 Попереднього договору.

Завдаток являє собою грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце тільки за наявності зобов'язання, яке повинно виникати на підставі договорів. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховний Суд України від 25 серпня 20013 року у справі № 6-82цс13.

Згідно ст. 524, ч.2 ст. 533 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги той факт, що позивач фактично сплатила відповідачеві авансовий платіж за купівлю житлового будинку з надвірними будівлями в сумі 135 000 грн., а та його прийняла, він був сплачений в рахунок виконання договору є попередньою платою вартості цього нерухомого майна, яка визначення також в гривневому еквіваленті, як 270 000 грн. Основний договір купівлі продажу між сторонами укладений по даний час не був. Позивач виявила намір розірвати Попередній договір, згідно якому у вказаному випадку відповідачем не пізніше як до 01.03.2018 року повинен бути повернутий авансовий платіж ОСОБА_1 Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача авансового платежу в сумі 135 000 грн.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладається на відповідача. Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений не ю судовий збір в сумі 1350 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В той же час, відповідно до п.1 ч. 3 цієї ж статті до витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи те, що розгляд вказаної цивільної справи проведено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та їх представників, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 400 грн., не приймаючи до уваги розрахунок представника позивача в частині його участі у судових засіданнях по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 533, 546, 570, 627, 635 ЦПК України, ст. ст. 7 ч. 13, 10, 12, 17, 81, 82 89, 133, 141, 263-265, 273, 279 ч. 5, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, жительки вул. Чкалова, 7 в смт. Диканька Диканського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, жительки вул. Першого Травня, 8 в смт. Диканька Диканського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, про стягнення сплаченого авансу, задоволити повністю.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки вул. Першого Травня, 8, смт. Диканька Диканського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 аванс в сумі 135 000 /сто тридцять п'ять тисяч/ грн. 00 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1350 /одна тисяча триста п'ятдесят/ грн. 00 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правову допомогу в сумі 3 400 /три тисячі чотриста/ грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області

Головуючий: