ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7599/18

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/404/18

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Бобрової І.О.,

суддів - Кузюри Л.В., Мамонової О.Є.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

місце ухвалення судом першої інстанції судового рішення - м. Чернігів,

дата складання судом першої інстанції повного тексту судового рішення - 12.10.2018,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.12.2015, стягнувши з відповідача на свою користь аліменти на двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а також понесені по справі витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідача на кожну дитину стягується по 400 грн, проте таких витрат на даний час недостатньо, оскільки економічна ситуація в країні змінилась в бік погіршення і на таку суму не можливо мінімально забезпечити дитину першочерговими речами, а неповнолітні діти потребують матеріальних затрат на одяг, продукти харчування, навчання, відвідування спортивних гуртків та інше. Вказувала, що з 01.07.2018 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 972 грн. Посилаючись на те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного та духовного розвитку і батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, вважала, що відповідач як працездатна особа може сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Понесені витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу покладено на позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне дослідження судом першої інстанції наявних доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі. Позивач зазначає, що висновок суду про те, що єдиною підставою заявленого нею позову є зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів, є помилковим. В позові вона зазначала, що на сьогоднішній день коштів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, недостатньо, оскільки економічна ситуація змінилась в бік погіршення, і на таку суму неможливо забезпечити дитину. Призначений судовим рішення від 03.12.2015 розмір аліментів є нижчим, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, і не дозволяє забезпечити їм необхідний та достатній рівень життя, діти позбавлені можливості відвідувати гуртки. Відповідач є працездатною особою, отримує регулярний, але навмисно неофіційний дохід, відзиву на позовну заяву з метою підтвердити свою неспроможність сплачувати аліменти у визначеному законом мінімальному розмірі не подавав.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я отримувача або платника аліментів, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційного суду, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що у 23.09.2015 ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.12.2015 позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, аліменти на користь ОСОБА_2 на дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 грн щомісяця, починаючи з 23.09.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. Рішення в частині стягнення алiментiв пiдлягало негайному виконанню (а.с. 4-5).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майн та майнових прав, утому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної власності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонічного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи наведене, а також правовий висновок, сформульований Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров'я платника або одержувача аліментів, або за інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В своїй позовній заяві ОСОБА_2 ставила питання про збільшення розміру аліментів як з підстави збільшення законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, так і з підстави недостатності суми стягнутих за рішенням суду аліментів для забезпечення достатнього рівня життя дітей, зокрема, одягом, продуктами харчування, витратами на навчання, оплатою спортивних гуртків тощо.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув і помилково не звернув увагу на іншу підставу для збільшення розміру аліментів, пославшись лише на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 03.12.2015, з 800 грн до 3000 грн на двох дітей щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що стягуються на дитину в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня - у розмірі 1860 грн, з 01 липня - у розмірі 1944 грн, з 01 грудня - 2027 грн.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину на час розгляду справи не може становити менше 1013,50 грн (з 01.12.2018).

Визначений позивачем розмір аліментів на двох дітей в сумі 3000 грн щомісяця відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину. На позов ОСОБА_2 відповідач відповідно до ст.178 ЦПК України відзив не подав, хоча про розгляд справи був обізнаний (а.с.24). Не був поданий відповідачем відзив і на апеляційну скаргу. З огляду на це, підстави для зменшення заявленої до стягнення суми аліментів у суду відсутні.

Урахувавши наведені вище норми матеріального права, інфляційні процеси, що відбулись в країні і мали місце після ухвалення судом рішення 03.12.2015 (річний індекс інфляції за 2015 рік становив 143,3 %, у 2016 -112,4 %, у 2017 - 113,7%), з метою створення умов, необхідних для забезпечення достатнього рівня життя, всебічного розвитку дітей, в т.ч. і щодо здобуття освіти, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з 800 грн до 3000 грн щомісячно.

Вказану сума аліментів, з огляду на положення ст. 183 ч.2 СК України, слід стягувати до досягнення старшою дитиною повноліття, а в подальшому відповідно до положень ч.3 ст.183 СК України.

Підстави для визначення мінімального розміру аліментів - не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - відсутні, оскільки статтею 184 ч.2 СК України передбачена індексація аліментів, стягнутих у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України належить здійснити розподіл судових витрат.

Часткове задоволення позовних вимог не вплинуло на розмір аліментів, які просила стягнути позивач, тому судові витрати стягуються з відповідача в повному розмірі.

При подачі позову та за подання апеляційної скарги ОСОБА_2 судовий збір не сплачувала відповідно до п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». При задоволенні позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Таким чином, з ОСОБА_3 в дохід держави належить стягнути 704, 80 грн за розгляд справи в суд першої інстанції та 1057,20 за розгляд справи в апеляційному суді, а всього 1762 грн.

Крім того, позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) в сумі 800 грн., що підтверджується угодою про надання правничої допомоги від 24.07.2017, розрахунком компенсації витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги від 25.07.2018, квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.13-15). Зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 жовтня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих згідно з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 07 грудня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 800 (вісімсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) в дохід держави 1762 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Л.В. Кузюра

О.Є.Мамонова

Повний текст постанови складений 11.12.2018.