ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2061/18 Справа № 187/998/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Караул О.А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2018 року ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту та шляхом заборони органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна ОСОБА_1, а саме : - земельної ділянки, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1); - квартири АДРЕСА_2; квартири АДРЕСА_3; - квартири АДРЕСА_4.

Вказана заява обґрунтована тим, що після відкриття провадження позивачем було збільшено розмір позовних вимог з 12 074 140,80 грн. до 15 252 083,93 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2016 року накладено арешт на декілька об'єктів нерухомого майна, що належать відповідачу.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2016 року частково скасовані та залишено під арештом 4 об'єкти нерухомого майна.

Враховуючи збільшений розмір позовних вимог, а також можливі майбутні витрати, пов'язані з виконанням судового рішення, зокрема сплату виконавчого збору в розмірі 10% від суми боргу, заявник просив суд додатково накласти арешт в якості забезпечення позову на вищезазначене майно відповідача.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 та вжито заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту та шляхом заборони органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження майна ОСОБА_1, а саме: земельної ділянки, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1); квартири АДРЕСА_2; квартири АДРЕСА_3та АДРЕСА_4.

Ухвала суду мотивована тим, що після збільшення позовних вимог на 3177943,13 грн. вказана сума коштів не забезпечена ухвалою суду від 04.11.2016 року, а в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 виконання рішення утрудниться у зв'язку із відсутністю у відповідача коштів, які в свою чергу можна бути отримати через реалізацію наявного у нього майна. При цьому, судом першої інстанції вказано, що вартість майна, на яке позивач просить накласти арешт є співмірною з розміром збільшених позовних вимог, а тому вказана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що власнику арештованого майна - ОСОБА_1 нічого не було відомо про проведення оцінки спірної нерухомості, огляд об'єктів оцінки не проводився. Крім того, апелянт вказує, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали ціна позову складала 12 074 140,80 грн., але ніяк не 15 252 083,93 грн.. також, апелянт зазначає, що наразі вартість дев'яти об'єктів нерухомого майна на яке було накладено арешт є більшою ніж 12 074140,80 грн., що підтверджується висновком щодо вартості об'єктів оцінки.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2016 року в межах ціни позову, а саме 12074140,80 грн. накладено арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу, а саме:

- квартира АДРЕСА_8; - арешт

- земельна ділянка, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_1;

- 11/30 частки підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення № 01), загальна площа 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5; - іпотека

- приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення № 105). загальна площа 297,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_5; (8 282 090) - арешт

- квартира АДРЕСА_2; (330 370)

- квартира АДРЕСА_6; (1 374 430)

- квартира АДРЕСА_3; (3 203 020) - іпотека

- квартира АДРЕСА_4; (1 186 420) - іпотека

- квартира АДРЕСА_7; (2 270 590).

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2018, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2016 року частково скасовано та знято арешт з:

- земельної ділянки, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_1;

- квартири № АДРЕСА_8;

- квартири АДРЕСА_2;

- квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4.

При цьому вартість майна, що залишилася під арештом в якості забезпечення позову, відповідно до висновків про вартість нерухомого майна складає 12 807 469 грн., що на час розгляду клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову відповідала розміру вартості майна в сумі 12074140,80 грн. , що забезпечений ухвалою суду від 04.11.2016 року.

30.01.2018 позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог з 12 074 140,80 грн. до 15 252 083,93 грн.

Таким чином, різниця між сумою коштів, що забезпечена ухвалою районного суду від 04.11.2016 року та збільшеними позовними вимогами складає 3 177 943,13 грн.

Висновки про вартість нерухомого майна від 22.05.2018 року, встановлено, що ринкова вартість майна на яке заявник просить накласти арешт складає 1 643 461 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об'єкти нерухомого майна на яке заявник просить накласти арешт зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Встановивши вказані обставини справи та той факт, що після збільшення позовних вимог на 3 177 943,13 грн. вказана сума коштів не забезпечена попередньою ухвалою суду від 04.11.2016, а в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 виконання рішення суду може утруднитися у зв'язку з відсутністю у відповідача коштів, які в свою чергу можна буде отримати через реалізацію майна наявного в ОСОБА_1, - суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення вказаної заяви

При цьому, суд вірно виходив із співмірності вартості майна на яке позивач просив накласти арешт з розміром збільшених позовних вимог.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому як власнику арештованого майна нічого не було відомо про проведення оцінки спірної нерухомості, огляд об'єктів оцінки не проводився, а також те, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали ціна позову складала 12 074140,80 грн., але ніяк не 15 252 083,93 грн.. та те, що наразі вартість дев'яти об'єктів нерухомого майна на яке було накладено арешт є більшою ніж ціна позову, - є необґрунтованими, оскільки між сторонами існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів перевірені та визнані такими, що не не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується виділеними матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії забезпечення прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко