КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/773/2018 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді - доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року у справі позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», третя особа: Житлово-експлуатаційна дільниця «Хрещатик» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

у липні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача грошову суму відшкодування нанесеної їй матеріальної шкоди у розмірі 3429 грн. 91 коп. та відшкодування завданих моральних збитків у розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування поданого позову вказала, що 03.02.2017, приблизно о 15:30 год. у дворі будинку АДРЕСА_1, послизнулася на ожеледиці і, впавши, травмувала кисть лівої руки. Після падіння, позивач повернулася до квартири, де проживає, щоб зателефонувати до Контактного центру міста Києва, і повідомила про своє падіння у дворі будинку, вказавши про отриману травму.

У зв'язку з тим, що і біль, і опухлість у лівій руці не проходили, позивач звернулася до лікарняного закладу - ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України», де їй було діагностовано застарілий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням уламків та проведено операцію - остеотомію лівої променевої кістки та її остеосинтез пластинкою.

Позивач вказала, що послизнулася, оскільки пішохідні доріжки біля будинку, де проживає, не були посипані піском під час ожеледиці, тому, вважає, що вона травмувалася внаслідок невиконання працівниками комунального підприємства своїх обов'язків.

Окрім того, позивач вказала, що їй завдано моральну шкоду, оскільки у неї мало місце ушкодження здоров'я: закрита травма лівого променево-зап'ясткового суглобу, консолідуючийся перелом променевої кістки у типовому місці, відрив шиловидного відростка ліктьової кістки. У зв'язку із доглядом за важкохворою мамою, яка потребує постійного догляду, позивач звільнилася з роботи і не працює, проте через свою травму не могла у повній мірі допомоги своїй матері, була вимушена просити про допомогу сусідів.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 2600 грн. 21 коп., на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., витрати по проведенню експертизи в розмірі 829 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 853 грн. 33 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, серед доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, поданим відповідачем, якими підтверджувався факт очищення прибудинкової території та посипання її піском 03.02.2017 року. Крім того, суд не навів належного обґрунтування мотивів покладення вини за заподіяння позивачу шкоди на відповідача та не врахував, що остання звернулась за медичною допомогою лише 16.03.2017 року, тобто більше ніж через місяць після отримання травми, чим самостійно погіршила своє самопочуття та обсяг душевних страждань.

В порядку ст. 360 ЦПК України, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання заперечує проти її задоволення, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність причинного зв'язку між бездіяльністю ЖЕД «Хрещатик» та наслідками такої бездіяльності у вигляді того, що прибудинкова територія будинку № 6 поряд з аркою не була прибрана, що призвело до падіння ОСОБА_1., отримання нею перелому лівої променевої кістки зі зміщенням уламків, і свідчить про заподіяння позивачу відповідачем матеріальної шкоди. При цьому, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем факту падіння 03.02.2018р. приблизно о 14:20 год., місця падіння і отримання нею тілесних ушкоджень. Розмір понесених позивачем матеріальних витрат на лікування отриманої травми - 2600 грн. 21 коп. підтверджений фіскальним чеком № АА-Р3-0002651 від 15.03.2017. Крім того, суд вважав доведеним завдання позивачу моральної шкоди, яка виражена у фізичному болі та стражданнях, внаслідок отриманої травми, неможливістю в повній мірі здійснювати нагляд за хворою матір'ю. яка потребувала постійної сторонньої допомоги. Суд також врахував, що у зв'язку з травмою руки позивачка, яка за фахом є скрипалем, була позбавлена можливості займатись музикою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками, оскільки вони підтверджуються встановленими по справі обставинами та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом із своєю матір'ю ОСОБА_2., 1938 року народження, яка у зв'язку із станом здоров'я потребувала сторонньої допомоги у догляді (а. с. 30-35).

03.02.2017 приблизно о 15:30 год. позивач, впала, виходячи з арки будівлі дому, де проживає. Впавши, позивач пошкодила ліву руку.

Судом першої інстанції були допитані свідки: ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що допомогли позивачці підвестися, після чого вона піднялася у квартиру і зателефонувала у Контактний центр міста Києва, щоб повідомити про отриману нею травму.

Як вбачається з копії контрольної картки за зверненням ОСОБА_1. № Ч-865/1, а також звукозапису на оптичному диску, 03.02.2017, о 15:44 год., позивач повідомила про те, що прибудинкова територія будинку АДРЕСА_1 не посипана піском, внаслідок чого заявниця пошкодила руку. Відділом контролю РДА цього ж дня, о 15:52 год., розглянуто звернення ОСОБА_1. та передано на фактичне виконання ЖЕД «Хрещатик» (а. с. 57, 71).

Зазначене також підтверджується письмовою відповіддю, наданою листом № 194-940/04 від 23.06.2017 представнику позивача ОСОБА_6 на його адвокатський запит від 14.06.2017 № 44/06/17 щодо надання інформації (а. с.11).

Допитана у судовому засіданні у суді першої інстанції свідок ОСОБА_4, яка є сусідкою позивача, показала, що 03.02.2017, приблизно о 15:15 год., вийшла на вулицю, щоб вигуляти собаку. У цей час вона вийшла з двору і побачила позивача, яка лежала на слизькій доріжці, при виході з арки у двір, і плакала, біля неї стояла її собака. Свідок показала суду, що також цього дня, послизнувшись, впала, але у замет, тому не пошкодилася. Свідок бачила вже після того, як ОСОБА_1. впала, що доріжку, де впала позивач, посипали піском. У судовому засіданні ОСОБА_4 показала, що при падінні позивач сильно пошкодила руку, вона перенесла операцію і довго ходила у гіпсі. Свідок зазначила, що ОСОБА_1. - скрипаль, і для неї це була жахлива ситуація, вона дуже важко переживала. Двірниками на території були ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а цією зимою свідок, як вона показала суду, власноручно посипала сіллю під'їзд та прибудинкову територію, прибирала сніг.

Свідок ОСОБА_5 у суді І інстанції показала, що 03.02.2017, приблизно о 14:20 год., вона підходила до під'їзду позивача, з якою перебуває у дружній відносинах. ОСОБА_1. вийшла до неї з собакою, і пройшовши аркою у двір, там впала. Свідок вказала, що провела позивача до квартири, де остання телефоном повідомила про те, що доріжки у дворі не посипані. Свідок вказала, що мали підозри щодо перелому руки позивача, оскільки рука у неї дуже сильно боліла, але потрібно було доглядати маму, тому деякий час позивач не зверталася до лікаря. Пізніше виявилося, що дійсно є перелом із зміщенням і провели операцію. Свідок наголосила під час допиту, що собака у позивача маленька, з її вини позивач не могла впасти, падіння було наслідком того, що ОСОБА_1. послизнулася на ожеледиці в дворі дому, біля арки. З приводу отримання позивачем моральної шкоди, свідок показала суду, що руки для позивача багато означають, адже вона музикант.

Свідок ОСОБА_3. показала суду, що 03.02.2017 йшла по АДРЕСА_1, повертаючись від будівлі Національного банку України. Проходячи повз арку у будинку по АДРЕСА_1, побачила позивача, яка лежала, і двох жінок, які намагалися її підняти. Свідок, подумавши, що ОСОБА_1. погано, підійшла до них, оскільки мала при собі ліки для серця. На місці свідок та позивач обмінялися номерами телефонів і потім підтримували зв'язок. Того дня, як показала свідок, було дуже слизько, а двір піском посипаний не був.

Судом першої інстанції допитано також в якості свідка ОСОБА_9, який працює двірником у ЖЕО «Хрещатик», який показав суду, що у зимовий період завжди посипає піском прибудинкову територію, сніг чистить трактором, про що кожного разу складається акт. Свідок показав, що 03.02.2017, о 07:00 год. та о 14:15~14:20 год. посипав піском ожеледицю, тому на тротуарі льоду не було.

В обґрунтування поданих письмових заперечень на позов, відповідач надав суду копії актів, складених працівниками ЖЕД «Хрещатик» 03.02.2017, про те, що о 07:00 год. та о 15:15 год., бригадиром бригади № 4 ОСОБА_10, працівником з прибирання прибудинкової території будинку № 6 по АДРЕСА_1 ОСОБА_9 було прибрано прибудинкову територію та посипано пісково-соляною сумішшю, огороджені місця щодо можливого падіння накриження та буруль (а. с. 55, 56).

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд першої інстанції надав їм вірну оцінку та обґрунтовано зазначив, що відповідачем не доведено той факт, що на ділянці при виході з арки будинку АДРЕСА_1, де сталося падіння позивача, було належним чином прибрано і посипано піском чи іншою сумішшю. Також, відповідачем не доведено, що шкода, завдана здоров'ю позивача, була завдана не з його вини, що б виключало звільнення останнього від її відшкодування.

Позивачем на підтвердження своїх доводів надано суду роздруківку Інтернет-сторінки веб-сайту Sinoptik, згідно з якою погода на 03.02.2017 у м. Києві була хмарною з самого ранку йшов дощ із снігом, під вечір його змінив сніг. Вдень (від 14:00 год. до 17:00 год.) температура трималася від -1C до 0C, при вологості від 96 % до 100 % (а. с. 27).

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Щепкіної О. І. від 16.05.2017 № 825/Ж, складеного з врахуванням наданої медичної документації, у ОСОБА_1. мало місце тілесне ушкодження, а саме закрита травма лівого променево-зап'ясткового суглобу: консолідуючийся перелом променевої кістки в типовому місці, відрив шиловидного відростка ліктьової кістки. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я, відповідно до п. п. 2.2.1/в та 4.6 Правил, так як відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованої кінцівки у даному випадку потребує строку понад 21 добу (у звичайному клінічному перебігу). Ушкодження не має ознак небезпеки для життя (а. с. 12-14, 15-26).

Відповідно до даних медичної карти позивача 16.03.2017 їй було проведено остеотомію лівої променевої кістки та її остеосинтез пластиною (а. с. 20).

За виписним епікризом з історії хвороби № 543127 позивача вона перебувала у ДУ «ІТО НАМН України» від 14.03.2017 до 23.03.2017, зазначено рекомендації щодо прийому ліків та подальші дії для реабілітації (а. с. 21).

На підтвердження понесених фінансових витрат на медичні препарати позивачем надано фіскальні чеки на суму у розмірі 2600 грн. 21 коп., згідно з товарним чеком № АА-Р3-0002651 від 15.03.2017, сплачені 15.03.2017, у розмірі 273 грн. 80 коп., у розмірі 378 грн. та 177 грн. 80 коп., сплачені 16.05.2017 (а. с. 22).

Законом України від 06 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (частина перша пункту 7 статті 17) передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (далі - Закону) балансоутримувач забезпечує належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.

За змістом положень статті 13 Закону, до об'єктів благоустрою населених пунктів належать, серед іншого, території загального користування: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій.

За вимогами частини другої статті 18 Закону, підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини); відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Згідно пункту 3.1.4 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25 грудня 2008 року, утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій.

Відповідно до п. 7.5.1. Правил благоустрою м. Києва, проведення зимових прибиральних робіт з очищення тротуарів під час снігопаду (зсування і підмітання снігу) здійснюється з періодичністю та за технологією, встановленими відповідними галузевими нормами та правилами.

Рекомендований перелік і періодичність надання послуг з утримання прибудинкових територій та з прибирання у житлових будинках, гуртожитках та службових приміщеннях наведені у додатку 1 до Норм часу та матеріально-технічних ресурсів, норм обслуговування для робітників при утриманні будинків, споруд і прибудинкових територій (Із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 16 від 06.02.2015), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.12.2013 № 603, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.01.2014 за № 151/24928.

Так, згідно з вказаними Нормами часу та матеріально-технічних ресурсів, норм обслуговування для робітників при утриманні будинків, споруд і прибудинкових територій, посипання території піском, піскосоляною сумішшю тощо у зимовий період за наявності ожеледиці повинно здійснюватися 4-8 раз на місяць; прибирання території, що входить у площу прибирання двірника, від снігу, який щойно випав, і згрібання його у вали - на тротуарах - з початком снігопаду, а у дворах - у той самий день; сколювання льоду та перекидання снігу і відколу - у зимовий період за необхідності.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось відповідачем, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Встановивши, що балансоутримувач будинку АДРЕСА_1 допустив порушення законодавства з питань благоустрою та неналежним чином не забезпечив прибирання та посипання піском чи іншою сумішшю прибудинкової території, внаслідок чого позивачу завдано шкоду здоров'ю в результаті падіння та перелому лівої променевої кістки руки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виникнення у даному випадку деліктного зобов'язання та наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, підтвердженої документально, а також відшкодування моральної шкоди, розмір якої відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості.

Апеляційний суд не приймає доводи скаржника щодо невідповідності висновків суду першої інстанції про підтвердження вини відповідача наявним в матеріалах справи доказам. Так, надані відповідачем Акти про прибирання та посипання прибудинкової території, не можна вважати належним доказом по справі, оскільки вони не підтверджують факту посипання ділянки двору при виході з арки будинку АДРЕСА_1, де сталося падіння позивача. Крім того, обставини, зафіксовані в актах, спростовуються показаннями допитаних у суді І інстанції свідків.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Інших доказів на підтвердження того, що шкода, завдана здоров'ю позивача, була завдана не з вини відповідача, що б могло бути підставою для звільнення останнього від її відшкодування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» суду не надано.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції з урахуванням усіх обставин справи, положень вищевказаних норм, дійшов висновку, що бездіяльність відповідача на тривалий час призвела до порушення здоров'я позивача та її моральних страждань, зокрема, позивач не могла працювати за фахом - вона є скрипалем, а у тому числі тому, що позивач не могла повною мірою доглядати матір, яка була похилого віку і страждала на важкі хвороби, організація її життя вимагала від позивача додаткових вимушених зусиль, що приносили позивачу страждання та душевний біль.

Разом з тим, при визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди місцевий суд врахував принципи розумності, виваженості і справедливості, визначивши розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 10 000 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам.

Нових обставин, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81,374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2018 року.

Суддя - доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Приходько К.П.