Справа № 591/3851/18
Провадження № 2/591/2102/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
секретаря судового засідання Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/3851/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
05 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вимоги позивач мотивує тим, що він є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі -племінниця дружини та її син, зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2000 року в квартирі не проживають, не сплачують комунальні послуги, не несуть витрат по утриманню квартири. У добровільному порядку знятись з реєстрації відповідачі відмовляється, однак не проживають у квартирі більше одного року.
Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідачів у квартирі примушує його як власника та іншого співвласника (що проживають фактично в квартирі) нести додаткові витрати на утримання житла. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі, власником якої є позивач.
Позивач та його представник в судове засідання не зявився, направивши заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у жодне судове засідання не зявилися, хоча неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких заяв не подавали.
Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 8).
Відповідно до довідки, виданої управлінням ЦНАП в місті Суми 27.06.2018 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 заявник, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_3 онук, ОСОБА_2 племінниця дружини (а.с. 9).
Тобто, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що в свою чергу підтверджується також довідкою ЦНАП Сумської міської ради від 10 липня 2018 року (а.с.14-15).
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як вбачається з позовної заяви, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у квартирі з 2000 року, тобто більше одного року, в квартирі відсутні їх особисті речі, хоча перешкод щодо проживання в квартирі їм ніхто не чинив.
Доказів щодо існування будь-якої домовленості між позивачем як власником квартири та відповідачами як членами сімї щодо подальшого проживання відповідачів у квартирі та користування житловим приміщенням суду не надано.
Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та зайві комунальні витрати.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про усунення перешкод власнику квартири в її користуванні шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, виходячи з положень норм ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратили право користування квартирою як члени сімї власника, в звязку з їх відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше одного року без поважних причин.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн., в рівних частках з кожного відповідача (а.с.2).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МА 199968, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, серія та номер паспорту та номер облікової картки платника податків невідомі, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, серія та номер паспорту та номер облікової картки платника податків невідомі, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути перешкоди власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 у користуванні майном шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 57 в будинку № 93 по вул. Петропавлівській в м. Суми.
Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн., тобто по 325,40 грн. з кожного відповідача.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2018 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова