Справа № 274/4011/18
Провадження № 2/0274/2150/18
Рішення

Іменем України

07.11.18 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради про визнання право власності на спадкове майно, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Великі Низгірці, вул. Бердичівська, 82, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 27.12.2016 р.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2016 р. помер її батько ОСОБА_2. Батьку належав будинок № 82 по вул. Бердичівській у с. Великі Низгірці Бердичівського району. За свого життя померлий не оформив документи на збудований ним будинок, тому постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на житловий будинок.

Позивачка в підготовче судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Від сільського голови Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області надійшла заява, згідно якої він просить справу слухати за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 27.12.2016 р. в с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 12).

27.05.2013 р. в с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, секретарем Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_3 було посвідчено заповіт згідно якого ОСОБА_2 все своє майно заповідав ОСОБА_1 ( а.с.40).

Відповідно до довідки, виданої Семенівською сільською радою Бердичівського району згідно записів погосподарської книги ОСОБА_2 був головою домогосподарства в житловому будинку, який знаходиться за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Великі Низгірці, вул. Бердичівська, 82. (а.с. 14).

Як вбачається з витягу з погосподарської книги Семенівської сілсьької ради Бердичівського району Житомирської області села Великі Низгірці, житловий будинок за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Великі Низгірці, вул. Бердичівська, 82 належав померлому ОСОБА_2, документи на право власності на будинок не виготовлялись (а.с. 16).

Згідно довідки, виданої Бердичівським МБТІ 06.05.2018 р. року, право власності на житловий будинок № 82 по вул. Бердичівській у с. Великі Низгірці Бердичівського району, не зареєстровано (а.с. 15).

Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу від 14.06.2018 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок номер 82, що знаходиться за адресою: вул. Бердичівська, с. Великі Низгірці, Бердичівський район, Житомирська область, після смерті ОСОБА_2, померлого 27.12.2016 року , в зв"язку з відсутністю у ОСОБА_1 документу щодо права власності спадкодавця на даний будинок ( а.с. 21 ).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину, за заповітом від 18.07.2018 р. ОСОБА_1 отримала у спадщину земельну ділянку площею 0,3624 га, розташованої за адресою: вул. Бердичівська, 82, с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, переданої для ведення особистого селянського господарства (а.с. 13).

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спадкоємець може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. При цьому в зазначеному листі ВССУ вказано, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини».

Відповідно до норм ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/19 „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на спадкування житлового будинку після померлого батька ОСОБА_2 за заповітом, а тому в силу ст.ст. 1216, 1233 ЦК України вона отримує право власності на нього в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,200,206,247,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 316,328, 1216,1233 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради про визнання право власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 82, що розташований по вул. Бердичівській у с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 27.12.2016 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко