РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/3891/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/258/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Красовський О.О.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата виготовлення повного тексту рішення 07 серпня 2018 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 (також як правонаступника ОСОБА_5 та законного представника малолітньої ОСОБА_6), ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ "КУА АПФ "Актив Плюс", що діє в інтересах ПЗНВІФ "Будівельні інвестиції", уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору поруки 024/12/СL/P-1 від 03.02.2012 року припиненим, та за зустрічним позовом ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" до ОСОБА_4 про визнання договору поруки 024/12/СL/P-2 від 03.02.2012 року припиненим, та за зустрічним позовом ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" до ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою за іпотечним договором, -

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2014 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно з них заборгованості у розмірі 4 595 197,12 грн. та для погашення заборгованості ОСОБА_5 (Відповідача-1) в сумі 4 595 197,12 грн. з вимогами до ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П. 03.02.2012 року і зареєстрованим в реєстрі за № 144, який належить ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» за адресою: 35307, Рівненська область, Рівненський район, АДРЕСА_1, , а саме: на нерухоме майно - ресторанно-готельний комплекс загальною площею 1832,0 м2 , будинок чотириповерховий з цокольним поверхом, стіни - цегла, позначений на плані земельної ділянки літерою «А-4», що знаходиться за адресою: вулиця Соборна, 51, с. Обарів Рівненського району Рівненської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46; та на земельну ділянку площею 0,3098 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для обслуговування кафе, що знаходиться на території Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46. У рішенні суду ПАТ «ЗЛАТОБАНК» просив способом реалізації нерухомого майна, на яке звернено стягнення, визначити проведення прилюдних торгів, де початкова ціна продажу нерухомого майна, на яке звернено стягнення, встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 13 червня 2014 року позов ПАТ "Златобанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ТзОВ "Обарівінвест" про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: стягнуто, солідарно, з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Златобанк" заборгованість за кредитним договором №024/12/CL від 03.02.2012 в сумі 4 594 197,12 грн.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором №024/12/CL від 03.02.2012 - звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, який належить ТзОВ "Обарівінвест", а саме на нерухоме майно: ресторанно-готельний комплекс, загальною площею 1832,0 будинок чотириповерховий з цокольним поверхом, що знаходиться за адресою : Рівненська область Рівненський район, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об'єкта 46; земельну ділянку площею 0,3098 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для обслуговування кафе, що знаходиться на території Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, реєстраційний номер об'єкта 46. Вирішено питання про судові витрати (а.с.16-18, том 2).

25.07.2014 ТзОВ "Обарівінвест" подано заяву про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду від 13.06.2014 (а.с.25-27 том 2).

Ухвалою Рівненського районного суду від 01.08.2014 року скасовано заочне рішення від 13.06.2014 року та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.62. том 2).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.09.2014 призначено у даній справі судово-економічну експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено. (а.с.170-171 том 2).

25.06.2015 ОСОБА_2 до суду подано зустрічну позовну заяву до ПАТ "Златобанк" про визнання договору поруки №024/12/CL/P-1 від 03.02.2012 припиненим (а.с.57-59. том 3).

25.06.2015 ТзОВ "Обарівінвест"звернулись до суду із зустрічним позовом до ПАТ "Златобанк" про визнання договору поруки №024/12/CL/P-2 від 03.02.2012 припиненим (а.с.70-72. том 3).

16.10.2015 ТзОВ "Обарівінвест" звернулись до суду із зустрічним позовом до ПАТ "Златобанк" про визнання іпотеки припиненою за іпотечним договором від 03.02.2012 (а.с.123-124 том 3).

Ухвалою від 06.10.2015 Рівненського районного суду Рівненської області було задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову. (а.с.114-115. том 3).

Рівненським районним судом була проведена заміна первісного позивача ПАТ «ЗЛАТОБАНК» на належного Позивача - ОСОБА_4, до якого перейшли права вимоги за укладеними Кредитними договорами та договором Іпотеки.

Ухвалою Рівненського районного суду від 25.02.2016 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступника (правонаступників) після смерті ОСОБА_5 (а.с.238, том 3).

10.10.2016 через канцелярію суду подано заяву про зміну предмету заявлених позовних вимог, в якій ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» просив визнати припиненою Іпотеку за Іпотечним договором від 03 лютого 2012 року, укладеним між ПАТ «ЗЛАТОБАНК», правонаступник - ОСОБА_4 та ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ», посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу В.П.Олинцем, зареєстрований в реєстрі № 144 із змінами та доповненнями. Звертає увагу суду на те, що новим боржником за кредитним договором є малолітня ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі № 73/2016, реєстровий номер № 1-777.

01.09.2017 року від позивача ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 024/12/CL від 03.02.2012 року на загальну суму 10 534 361, 03 грн., стягнути з ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» на користь ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 024/12/CL від 03.02.2012 року на загальну суму 10 534 361, 03 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 024/12/CL від 03.02.2012 року в сумі 17 775 533,93 грн. (в тому числі 4 234 802,42 грн. заборгованість по сумі кредиту, 3 409 437,15 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 491 266,51 грн. - 3% річних, 3 379 372,33 грн. - коригування на індекс інфляції, 6 260 655,51 грн. - заборгованість за пенею) звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П. 03.02.2012 року і зареєстрованим в реєстрі за № 144, який належить ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ», місцезнаходження: 35307, Рівненська область, Рівненський район, АДРЕСА_1, , а саме: на нерухоме майно - ресторанно-готельний комплекс загальною площею 1832,0 м2, будинок чотириповерховий з цокольним поверхом, стіни - цегла, позначений на плані земельної ділянки літерою «А-4», що знаходиться за адресою: с. Обарів, вулиця Соборна, 51, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46, земельну ділянку площею 0,3098 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для обслуговування кафе, що знаходиться на території Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, та належить на праві приватної власності ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на публічних торгах із початковою ціною продажу нерухомого майна 15 015 500,00 грн., та початковою ціною продажу земельної ділянки 106 500,00 грн. (а.с.181 том 4).

Крім того, були подані заяви: про застосування строків позовної давності, та про застосування спеціальних строків позовної давності, зокрема, що стосується вимог про стягнення пені.

Провадження у справі було зупинене до вирішення інших справ, що розглядалися за правилами цивільного, господарського провадження та в порядку КАС; а також з метою залучення до справи правонаступників у зв'язку зі смертю ОСОБА_5

За клопотанням сторін були призначені: судово-економічна експертиза, будівельно-технічна експертиза.

Також у зв'язку з переходом права вимоги від ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до ОСОБА_4, перший набув статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

ОСОБА_4 була подана заява про роз'єднання позовних вимог та скасування заходів забезпечення позову, які не були задоволені судом..

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30.07.2018 В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 (також як правонаступника ОСОБА_5 та законного представника малолітньої ОСОБА_6.), ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ"; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «КУА АПФ «Актив Плюс», що діє в інтересах ПЗНВІФ «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Зустрічні позови ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору поруки 024/12/СL/Р-1 від 03.02.2012 року припиненим; ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» до ОСОБА_4 про визнання договору поруки 024/12/СL/Р-2 від 03.02.2012 року припиненим; ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» до ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою за іпотечним договором від 03.02.2012 року задоволено : визнано припиненим договір поруки № 024/12/СL/Р-1 від 03.02.2012 року, що був укладений між АТ "ЗЛАТОБАНК" (право вимоги перейшло до ОСОБА_4.) та ОСОБА_2; визнано припиненим договір поруки № 024/12/СL/Р-2 від 03.02.2012 року, що був укладений між АТ "ЗЛАТОБАНК" (право вимоги перейшло до ОСОБА_4.) та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ"; визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 03.02.2012 року, що був укладений між АТ "ЗЛАТОБАНК" (право вимоги перейшло до ОСОБА_4.) та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ".

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, оскільки воно ухвалено внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Зазначає про те, що відмовляючи у стягненні заборгованості в частині нарахованих процентів після закінчення строку дії кредитного договору, суд першої інстанції посилався на припинення вказаних нарахувань достроковим стягненням заборгованості за рішенням Заводського районного суду. Вважає таку позицію помилковою, оскільки згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зважаючи на відсутність у зазначених правових нормах такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не припиняє правовідносин сторін договору.

Вказує, що покликання в оскаржуваному рішенні суду на правову невизначеність розміру процентів, які нараховуються поза межами кредитного договору, свідчить про неповне з'ясування судом першої інстанції змісту п.3.6 кредитного договору, за яким проценти нараховуються не протягом дії договору, а до дня погашення позики. Крім цього, навіть встановивши факт відсутності погодженого розміру процентів по закінченню строку договору, суд повинен був застосувати до спірних правовідносин вимоги ч.1 ст. 1048 ЦК України та визначити розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ. Згідно з правовою позицією ВСУ, викладеної в постанові від 07.09.2016 по справі №6-1412цс16.

Також зазначає про те, що відмовляючи у стягненні заборгованості в частині нарахованої неустойки після закінчення строку дії кредитного договору суд першої інстанції не врахував, що вимоги про стягнення пені за весь період дії кредитного договору, а також і після закінчення його строку, взагалі не були предметом розгляду у Заводському районному суді м. Миколаєва

Відмовляючи у стягненні інфляційних витрат суд першої інстанції вказує на відсутність окремої вимоги про їх стягнення з боржників, що свідчить про неправильне тлумачення судом змісту ст. 625 ЦК України.

Зазначає про те, що в якості припинення зобов'язань за договором іпотеки, суд першої інстанції вказує на відсутність застережень в договорі іпотеки про продовження його дії у випадках смерті позичальника, однак сам факт смерті боржника за кредитним договором за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання кредитного договору боржника.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічні позови, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про припинення зобов'язань за договорами поруки, оскільки у справі, яка переглядається, право на стягнення з поручителів заборгованості було встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва.

На підставі викладеного, просив рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30.07.2018 скасувати та ухвалити нове, яким первісні позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У поданому ТзОВ "Обарівінвест" відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає про те, що наведені в ній обставини не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Вказує, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2016, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12.05.2016, з урахуванням ухвали про виправлення описки, стягнуто солідарно заборгованість, яка виникла станом на 01 серпня 2015 року, з яких 4 234 802, 42 грн. заборгованість за кредитом та 1 381 372,87 грн. заборгованість за відсотками та відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми. яка станом на 01 серпня 2015 року складає 79 294,73 грн.,а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 545 702,88 грн. Отже, враховуючи звернення до суду ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та прийняття рішення судом, яке набрало законної сили, самим же позивачем було змінено термін виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором і цей термін необхідно визнати таким, що настав з моменту звернення ОСОБА_4 з позовом про дострокове виконання зобов'язань за цим кредитним договором, внаслідок чого було ухвалено судове рішення.

Зазначає, що оскільки відбулося дострокове стягнення заборгованості, то стягнення згідно розрахунку ОСОБА_4 у заяві від 29.08.2017 в частині процентів за користування кредитом в сумі 2 028 064,28 грн. не відповідає Закону.

Вказує на те, що оскільки предметом розгляду тієї справи було стягнення заборгованості, що виникла на підставі договору поруки, а не дія правовідносин за цим договором поруки, отже встановлені у вказаному рішенні обставини не мають преюдиційного значення для вирішення даного спору щодо дії договору поруки.

Крім того, зазначає про те, що зі смертю боржника ОСОБА_5, відносини між кредитором ПАТ "Златобанк", правонаступник ОСОБА_4 і боржником кредитного ОСОБА_5, припинились, а ОСОБА_6 стороною кредитного договору не була. Дані відносини не можуть регулюватися нормами, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов'язань, зокрема такі як стягнення заборгованості за договором кредиту. Зобов'язання по поверненню кредиту у даному випадку включаються до складу спадщини, тому у даному випадку застосовуються не умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи його сплати, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України.

На підставі наведеного, просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити повністю, а рішення Рівненського районного суду від 30.07.2018 залишити без змін.

ОСОБА_4 та його представник, треті особи, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явились та причин неявки судом визнані не поважними, тому колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд за їх відсутності.

ОСОБА_2 її представник ОСОБА_3, який представляє також ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ",просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що між ПАТ "Златобанк" та ОСОБА_5 був укладений Кредитний Договір № 024/12/СL від 03.02.2012 року з додатком, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 7 350 000,00 гривень зі сплатою 23% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 02.02.2014 року. (а.с.14-19, т.1).

Також були укладені додаткові угоди №1 та 2 до кредитного договору № 024/12/СL від 03.02.2012 р. з додатками, згідно яких кредит в сумі 4 281 818 грн. 18 коп. надається з 03.02.2012 року по 02.02.2015 р. (а.с. 21-24, т.1).

03.02.2012 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 024/12/СL/Р-1, за умовами якого ОСОБА_2 виступила поручителем повернення 7 350 000 грн. коштів згідно Кредитного Договору № 024/12/СL від 03.02.2012 р. (а.с. 26-29, т.1).

09.08.2013 року був укладений Договір про внесення змін до Договору поруки № 024/12/СL/Р-1, за умовами якого визначена сума зобов'язання у розмірі 4 281 818 грн. 18 коп. (а.с. 31, т.1).

03.02.2012 року між Банком та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" був укладений договір поруки № 024/12/СL/Р-2, за умовами якого товариство виступало поручителем повернення 7 350 000 грн. коштів згідно Кредитного Договору № 024/12/СL від 03.02.2012 р. (а.с. 73-76, т.3).

09.08.2013 р. між Банком та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" був укладений Додатковий договір №1 про внесення змін до договору поруки № 024/12/СL/Р-2, згідно якого визначений ліміт відповідальності 4 281 818 грн. 18 коп. до 02.02.2015 р. включно (а.с.77, т.3).

03.02.2012 р. між банком та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" був укладений Іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: ресторанно-готельний комплекс, загальною площею 1832,0, будинок чотириповерховий з цокольним поверхом, стіни - цегла, позначений на плані літерою "А-4", що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Обарів, вулиця Соборна, буд. 51. Згідно п. 1.2.2 Договору іпотеки, до складу предмету іпотеки входить земельна ділянка площею 0,3098 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для обслуговування кафе, що знаходиться на території Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с. 36, т.1).

09.08.2013 р. між банком та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" був укладений Додатковий договір до Іпотечного договору, згідно якого визначений ліміт відповідальності 4 281 818 грн. 18 коп. (а.с. 37-38, т.1).

ОСОБА_5 в різні періоди отримав грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості, що підтверджено заявами на видачу готівки (а.с.39-59, т.1).

За розрахунком банку, станом на 13.02.2014 року кредитна заборгованість позичальника складала 4 595 197,12 грн.: поточна заборгованість за основним боргом (кредитом) - 3 710 908,18 грн.; прострочена заборгованість за основним боргом (кредитом) - 570 910,00 грн.; заборгованість за процентами (у т.ч. прострочені проценти) - 280 191,68 грн.; пеня - 26 380,68 грн.; 3% від простроченої суми основного боргу - 1 806,58 грн.; штраф за неналежне виконання зобов'язань щодо сплати процентів - 5 000,00 грн. (а.с.88-95, т.1).

Відповідно до умов Кредитного договору та п. 3.4 позовної заяви саме ця сума була заявлена банком до дострокового стягнення кредитної заборгованості при зверненні до суду (а.с.7, 10,11 т.1)

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) викладено правовий висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, з 20 лютого 2014 року - дати пред'явлення до позичальника вимоги (позову) у ПАТ «ЗЛАТОБАНК», як кредитора чи в його правонаступників припинилось право нарахування процентів за кредитом.

Згідно договору про відступлення прав вимоги від 12 лютого 2015 року, ПАТ «ЗЛАТОБАНК» передало, а ТОВ «КУА АПФ «Актив плюс», що діє за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Будівельні інвестиції» прийняло на себе право вимоги за кредитним договором №024/12/СL від 3 лютого 2012 року разом із додатковими угодами до нього та договорами, що забезпечують виконання зобов'язань, а саме іпотеки та поруки.(а.с.193-197 т.2)

Того ж дня, за договором про відступлення прав вимоги від 12 лютого 2015 р. ТОВ «КУА АПФ «Актив плюс», що діє за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Будівельні інвестиції», передало, а ОСОБА_4 прийняв на себе право вимоги: за кредитним договором №024/12/СL від 3 лютого 2012 р. разом з додатковими угодами до нього (додаткова угода №1 від 20 липня 2012 р, додаткова угода №2 від 9 серпня 2013 р., договір № 3 про внесення змін від 14 серпня 2013 р.), а саме право вимоги повернення ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 4 862 327 грн. 37 коп. (яка згідно довідки АТ «ЗЛАТОБАНК» станом на 12 лютого 2015 р. складається з 4 234 802 грн. 42 коп. - прострочена заборгованість за основним боргом та 627 524 грн. 95 коп. пеня), заборгованості за основною сумою згідно кредитного договору від 3 лютого 2012 р. №024/12/СL та інших обов'язків, встановлених цим кредитним договором; договорами, що забезпечують виконання зобов'язань за кредитним договором від 3 лютого 2012 року №024/12/СL, а саме: за договором іпотеки (разом із додатковими договорами) від 3 лютого 2012 р. за реєстровим №144, укладеним між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» та договорами поруки від 3 лютого 2012 року №024/12/СL/Р-1 і №024/12/СL/Р-2. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 03.02.2012 року був укладений між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» Іпотечний договір, за умовами якого Боржник зобов'язаний повернути Іпотекодержателю кредитні кошти, надані у формі не відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 7 350 000,00 грн. (а.с. 204-211 т.2).

13 березня 2015 року ОСОБА_4 було подано заяву про залучення до участі в справі в якості позивача замість ПАТ «Златобанк». (а.с.190-192 т.2) 24 червня 2015 року ПАТ «Златобанк» подано клопотання про заміну сторони в порядку правонаступництва на ТОВ «КУА АПФ «Актив плюс» (а.с.2-3 т.3)

Верховний Суд констатує, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв'язку із заміною кредитора в зобов'язанні саме зобов'язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб'єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У п.1 ч.1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

У п. 5 цієї ж статті зазначено, що фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів;

Як вбачається з обставин справи, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, транзитом (через ТОВ «КУА АПФ «Актив Плюс») відбулася заміна кредитодавця - банку, який є кредитною фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_4, який не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Такої позиції також дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018р. у справі № 909/968/16.

Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов'язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб'єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. ОСОБА_4, як фізична особа, не має повноважень фінансової установи, відповідно у нього відсутнє право вимоги до відповідачів за умовами, які витікають з кредитного договору, тобто на отримання кредитної заборгованості, відсотків, штрафних санкцій тощо чи на звернення стягнення на іпотечне майно для отримання зазначених коштів та виплат (прибутку).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 (також як правонаступника ОСОБА_5 та законного представника малолітньої ОСОБА_6.), ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ"; про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_2 та ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ" про припинення поруки та припинення іпотеки, то ці вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином..

Відповідно до ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору недійсним;

знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.559 ЦК України,

1. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно пункту 4.2 Іпотечного договору Іпотека припиняється виконанням нею Основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

09 серпня 2013 року між сторонами укладено Додатковий договір до Іпотечного договору, яким змінена вартість предмету Іпотеки.

Відповідно до п.6.2 Договорів поруки укладених між банком та ОСОБА_2 та ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ», порука припиняється після спливу трьох років з настання кінцевої дати повернення кредиту, але не пізніше повного виконання боргових зобов'язань та виконання зобов'язань за цим договором.

Обставин передбачених договорами поруки та іпотеки та законом для їх припинення по справі не настало. Не встановлено обставин збільшення обсягу відповідальності поручителів, а в іпотекодавця основне зобов'язання за кредитом в зв'язку зі смертю ОСОБА_5 не припинилось (ст. 608 ЦК), оскільки воно нерозривно не пов'язане з його особою і може бути виконане іншою особою, зокрема поручителями, спадкоємцями.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У зв'язку із прийняттям Рівненським міським судом рішення у справі № 569/15767/17, державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 28.11.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину: на ? частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за законом по спадковій справі № 73/2016 малолітній ОСОБА_6. Інша частина майна належить ОСОБА_2 .

Заочним рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2015 року у справі № 487/6529/15-ц, в подальшому залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року, ухвалою Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року, вирішено стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» 8 738 997 грн. 68 коп. заборгованості за кредитним договором.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості за рішенням у справі № 487/6529/15-ц ОСОБА_2 та ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» немає.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в суді усно заявив, що Верховним Судом скасовані судові рішення апеляційної та касаційної інстанцій в згаданій справі № 487/6529/15-ц та вона відправлена на новий апеляційний розгляд.

За таких обставин, місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічних позовних вимог.

Хоч апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково, однак підстав для відшкодування судового збору за її подачу не має, оскільки в задоволенні вимог апелянта відмовлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2018 рокускасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 (також як правонаступника ОСОБА_5 та законного представника малолітньої ОСОБА_6), ТзОВ "ОБАРІВІНВЕСТ"; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «КУА АПФ «Актив Плюс», що діє в інтересах ПЗНВІФ «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору поруки 024/12/СL/Р-1 від 03.02.2012 року припиненим; ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» до ОСОБА_4 про визнання договору поруки 024/12/СL/Р-2 від 03.02.2012 року припиненим; ТзОВ «ОБАРІВІНВЕСТ» до ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою за іпотечним договором від 03.02.2012 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.М.Ковальчук

С.О. Гордійчук