Справа № 717/1365/17
Провадження № 2/724/299/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2017 року про визначення підсудності справи, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, передано на розгляд Хотинському районному суду Чернівецької області.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано на підставі рішення Кельменецького районного суду від 20.03.2013р.

Від даного шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій 09.11.2017року народження виповнилося 18 років. На даний час донька навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича, за спеціальністю право, на денному платному відділенні і потребує коштів на утримання, що підтверджується довідкою закладу.

Позивач стверджує, що її заробітної плати недостатньо для здійснення оплати навчання доньки, а відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний та здоровий, працює інспектором на Чернівецькій митниці ДФС та отримує заробітну плату, має будинок, земельну ділянку (пай) з якої отримує прибуток, аліментів нікому не сплачує.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання у розмірі ? частини всіх доходів щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання.

Позивач ОСОБА_2 подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В письмових запереченнях від 02.04.2018р. не погоджується з доводами відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/10 розміру заробітку відповідача. При цьому пояснює, що автомобіль «Рено-Мастер» 2003 року випуску перебуває в користуванні відповідача, хоча власником згідно деклараціє є позивач. Крім того, після розлучення позивач не претендувала на поділ рухомого та нерухомого майна, а тому вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі ? частини на дитину. Також, позивач стверджує, що на даний час проживає з батьками, які є пенсіонерами, а тому заробітну розподіляє на усіх членів сімї. Додатково пояснює, що дружина відповідача має можливість працювати, оскільки їхня дитина досягла трьохрічного віку. Крім того, починаючи з січня 2018 року позивачем понесені витрати на навчання, в тому числі на курси іноземної мови в сумі 2010,00 грн. (02.03.2018р.) та оплата за проживання в гуртожитку в сумі 2000,00 грн. (06.02.2018р.).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини доходів, оскільки в нього на утриманні перебуває малолітня дитина та його дружина тимчасово не працює. У відповідача єдиним доходом є його заробітна плата, будь-якої підприємницької діяльності він не здійснює. Також відповідач звертає увагу суду, що у позивача майновий стан значно кращий, ніж у відповідача, зокрема зарплата більша, в наявності автомобіль Рено-Мастер» 2003 року випуску, житловий будинок та земельна ділянка для обслуговування будинку, у власності членів сімї сім земельних ділянок, а також кошти на рахунку в банку. Крім того, рішенням Хотинського районного суду від 01.02.2018р. у справі №717/1112/17 з відповідача було стягнуто додаткові витрати на навчання та проживання спільної доньки в сумі 10100,00 грн. Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20.03.2013р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження від 08.12.1999р. батьками ОСОБА_4 є: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11.04.2013р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.4-5).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є студенткою денної форми навчання за спеціальністю право та навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича, що підтверджується договором №09-048 від 11.08.2017р., довідкою з ВНЗ №446 від 09.10.2017р. (а.с.8, 11).

ОСОБА_4 зарахована на навчання на 4 роки, навчання здійснюється на платній основі, вартість якого за весь строк навчання становить 73 600 гривень. Розмір плати за один семестр становить 9200 гривень (п.9 Договору).

Згідно довідки Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби від 08.11.2017р. №900/2 у відділі станом на 08.11.2017р. на примусовому виконанні не перебуває виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 досягла 18 років та продовжує навчання, не працює, аліменти не отримує та перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_2

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вищенаведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування, а обов'язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги.

Так, на підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серія І-МИ №215089 від 02.01.2015р. (а.с.53).

Згідно декларації відповідача за 2016 рік єдиним його доходом є заробітна плата в розмірі 72 444,00 грн., а у власності перебуває житловий будинок лише в розмірі 1/3 частки. Також зареєстровано вантажний автомобіль марки ОСОБА_7, 2003 року випуску (а.с.54-55).

Згідно довідки про утримання аліментів за 2017р. загальна сума аліментів становить 28073,02 грн. (а.с. 60).

Разом з цим судом встановлено згідно декларації позивача за 2016 рік, що майновий стан позивача значно кращий, ніж у відповідача, зокрема розмір заробітної плати за 2016 рік становить 129852,00 грн., також отриманий дохід за грошовими переказами, крім того задекларовані готівкові кошти. При цьому також містяться зобовязання по сплаті кредиту та процентів. Крім того у власності позивача перебувають земельні ділянки та житловий будинок, а також вантажний автомобіль марки ОСОБА_7, 2003 року випуску (а.с.72-75).

Згідно довідки про доходи позивача за 2017р. заробітна плата становить 230190,74 грн. (а.с.90).

Не заслуговують на увагу доводи позивача, що на її утриманні за рахунок заробітної плати перебувають батьки пенсіонери, оскільки зі змісту декларації за 2016-2017 роки вбачається, що батьки отримують пенсію, а також дохід від надання майна в оренду. Також безпідставними є доводи щодо значних витрат на оплату комунальних послуг, оскільки декларація містить в собі відомості щодо розміру нарахованої субсидії.

При цьому судом враховується, що рішенням Хотинського районного суду від 01.02.2018р. у справі №717/1112/17 з відповідача було стягнуто додаткові витрати на навчання та проживання спільної доньки в сумі 10100,00 грн. за 2017-2018 навчальний рік. Вказане рішення відповідачем не було оскаржено. Дані доводи позивачем не спростовано.

Враховуючи вищенаведені обставини, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі ? частки всіх доходів щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд виходить з того, що ОСОБА_4 продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати доньці таку допомогу в розмірі 1/10 частки від заробітку (доходів), у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія КР №463379, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позову до суду - 13 листопада 2017 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.04.2018р.

Суддя: ОСОБА_8