ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

м.Суми

Справа №591/2249/17

Номер провадження 22-ц/788/1799/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

позивача - ОСОБА_1, представника відповідача Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради - Мордванюка Олександра Васильовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2018 року в складі судді Кривцової Г.В., постановленої у м. Суми, повний текст якої складений 23 липня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У липні 2018 року Комунальна установа «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради звернулась до суду із заявою про роз'яснення рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2017 року в частині стягнення з Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за порушення строків видачі трудової книжки за період з 03 квітня 2017 року по 21 квітня 2017 року в сумі 1528 грн 38 коп.

Заява мотивована тим, що для боржника є незрозумілим рішення суду щодо того, чи повинна установа утримувати із вказаної суми середнього заробітку податки та інші обов'язкові збори і платежі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2018 року з урахуванням виправлень, внесених ухвалою цього ж суду від 26 липня 2018 року, заяву Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради задоволено.

Роз'яснено сторонам, що Комунальна установа «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради при нарахуванні (виплаті) платнику податку - фізичній особі (працівнику) ОСОБА_1 на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2017 року у даній справі в частині стягнення середнього заробітку за порушення строків видачі трудової книжки в сумі 1528 грн 38 коп. правомірно виконала усі встановлені Податковим кодексом України функції податкового агента, у тому числі щодо утримання податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та військового збору у розмірі 1,5 % на загальну суму 298 грн 04 коп.

Вказану ухвалу суду позивач ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради про роз'яснення рішення суду.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції фактично змінив зміст свого рішення від 21 вересня 2017 року, оскільки, зазначивши в оскаржуваній ухвалі про відрахування із суми середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки податків і зборів, суд, тим самим, не роз'яснив ухвалене у справі рішення, а вийшов за його межі і змінив його зміст. Крім того, позивач вважає, що оскільки рішенням суду від 21 вересня 2017 не передбачено виконання відповідачем обов'язків податкового агента, у тому числі, щодо утримання податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та військового збору у розмірі 1,5 % на загальну суму 298 грн 04 коп., тому, на його думку, вказана сума не підлягає відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. Для підтвердження обґрунтованості своїх доводів позивач в апеляційній скарзі посилається також на п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року за № 13, в якому йдеться про те, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, тому суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Від відповідача Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та представника відповідача Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради Мордванюка О.В. про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано наказ від 03 квітня 2017 року за № 16-к про звільнення ОСОБА_1 незаконним в частині дати звільнення та визнано датою звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України 05 квітня 2017 року.

Стягнуто з Комунальної установи «Центр надання соціальних, медичних та психологічних послуг учасникам бойових дій, учасникам антитерористичної операції та членам їх сімей» Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за порушення строків видачі трудової книжки за період з 03 квітня 2017 року по 21 квітня 2017 року в сумі 1528 грн 38 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Комунальної установи «Центр надання соціальних, медичних та психологічних послуг учасникам бойових дій, учасникам антитерористичної операції та членам їх сімей» Сумської міської ради на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року замінено боржника Комунальну установу «Центр надання соціальних, медичних та психологічних послуг учасникам бойових дій, учасникам антитерористичної операції та членам їх сімей» Сумської міської ради у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі № 591/2249/17, виданого 09 жовтня 2017 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з Комунальної установи «Центр надання соціальних, медичних та психологічних послуг учасникам бойових дій, учасникам антитерористичної операції та членам їх сімей» Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 1528 грн 38 коп. середнього заробітку за порушення строків видачі трудової книжки за період з 03 квітня 2017 року по 21 квітня 2017 року - на боржника Комунальну установу «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради.

Як пояснила у службовій записці на ім'я директора КУ «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради головний бухгалтер Самолевська Т.В., на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2017 року про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки в сумі 1528 грн 38 коп. установою з цієї суми були утримані наступні податки і збори: 18 % ПДФО в сумі 275 грн 11 коп. та 1,5 % військового збору в сумі 22 грн 93 коп., у зв'язку з чим на картковий рахунок ОСОБА_1 була перерахована сума середнього заробітку після відрахування вказаних податків і зборів у сумі 1230 грн. 34 коп. (т. 1 а.с. 228).

На підставі платіжного доручення від 12 жовтня 2017 року за № 182 Комунальна установа «Центр надання соціальних, медичних та психологічних послуг учасникам бойових дій, учасникам антитерористичної операції та членам їх сімей» Сумської міської ради перерахувала позивачу ОСОБА_1 середній заробіток за порушення строків видачі трудової книжки за період з 03 квітня 2017 року по 21 квітня 2017 року в сумі 1230 грн 34 коп. (т. 1, а.с. 230).

Крім того, Комунальною установою «Центр надання соціальних, медичних та психологічних послуг учасникам бойових дій, учасникам антитерористичної операції та членам їх сімей» Сумської міської ради було перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 275 грн 11 коп. та військовий збір у сумі 22 грн 93 коп., що вбачається з відповідних платіжних доручень від 12 жовтня 2017 року за № 183 та № 184, відповідно (т. 1, а.с. 230, 231).

Задовольняючи заяву про роз'яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на те, що судове рішення виконано, однак заява про роз'яснення подана до спливу строку пред'явлення даного рішення до примусового виконання, тому підлягає розгляду та вирішенню по суті.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з положеннями частини 2 статті 271 ЦПК України подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У пункті 21 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у даній справі» від 18 грудня 2009 року за № 14 зазначено, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, зі змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом до роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Разом з тим, матеріалами даної справи доведено, що відповідач ще до звернення до суду із заявою про роз'яснення судового рішення вчинив усі дії щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2017 року, так як перерахував позивачу середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, відрахувавши з цієї суми податки та інші обов'язкові платежі.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для роз'яснення цього судового рішення щодо проведення таких відрахувань, адже роз'ясненню підлягає лише те судове рішення, яке ще не виконане, а в даному випадку рішення суду було виконано ще до його роз'яснення судом.

Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для роз'яснення рішення суду з посиланням на те, що заява про роз'яснення судового рішення подана до спливу строку пред'явлення цього рішення до виконання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що за своїм змістом оскаржувана ухвала суду від 20 липня 2018 року не відповідає вимогам статті 271 ЦПК України, так як в резолютивній частині йдеться не про роз'яснення рішення суду, а фактично судом надана оцінка правомірності дій відповідача щодо утримання із суми присудженого на користь позивача середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що є неприпустимим при вирішенні питання про роз'яснення судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для проведення відповідачем відрахувань із суми середнього заробітку податків і зборів, ураховуючи, що суд визначив до сплати позивачу суму без утримання з неї податків й інших обов'язкових платежів, що вбачається з матеріалів справи (т. 1, а.с. 35). До того ж, сам позивач визнає ту обставину, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян є, відповідно, обов'язком роботодавця та працівника, про що зазначено також у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року за № 13.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні заяви Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради про роз'яснення рішення суду необхідно відмовити.

Що стосується посилання позивача на відомості з фіскальної служби від 07 листопада 2018 року за № 3783 про те, що в них не відображені дані про утримання з нього відповідачем суми податку під час виплати середнього заробітку за рішенням суду від 21 вересня 2017 року, то, на думку колегії суддів, воно не спростовує наданих відповідачем доказів про те, що вказане рішення суду було виконано на момент звернення до суду із заявою про його роз'яснення (т. 1, а.с. 230).

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 352 грн 40 коп. (1762 грн * 0,2).

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2018 року у даній справі скасувати.

У задоволенні заяви Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради про роз'яснення рішення суду - відмовити.

Стягнути з Комунальної установи «Центр обслуговування учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та членів їх сімей» Сумської міської ради на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 352 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А. Левченко

О.І. Собина