Справа № 346/2737/18
Провадження № 22-ц/4808/209/18
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б,

з участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року під головуванням судді Бирич Н.В. в м. Коломия,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 31 серпня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. В шлюбі у них народилося четверо дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та зовсім не займається їх вихованням. Усі обов'язки по вихованню та матеріальному утриманні дітей виконує позивач. Зазначає, що дочка ОСОБА_4 є інвалідом та потребує додаткових витрат на лікування і реабілітацію. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочато з 13.06.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в доход держави 704 гривень 80 копійок судового збору. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення суду підлягає зміні через невідповідність висновків суду обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що проживає в будинку своїх батьків офіційно ніде не працює, доглядає за сестрою, інвалідом першої групи, а також батьками які є теж інвалідами. Також зазначає, що проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 та має на утриманні неповнолітнього сина.

Апелянт зсилається на ст. 182 СК України та Закон України «Про державний бюджет» та згідний платити 50 відсотків від прожиткового мінімуму на 2018 рік на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8.

Просить рішення суду першої інстанції змінити в часині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 972 грн, а в іншому рішення залишити без зміни.

ОСОБА_2 на апеляційну скаргу подала відзив, в якому зазначає, що не погоджується з доводами апелянта. Вважає, що відповідач вводив суд в оману вказуючи на те, що його діти є фізично здоровими, оскільки знає що його донька є інвалідом, що підтверджується відповідним посвідченням та потребує додаткової медичної та матеріальної допомоги від батьків. Також відповідач зазначав, що на його утриманні є його батьки та його брат які є теж інвалідами, однак жодного належного доказу про те, що вищевказані особи перебувають на його утриманні не були надані. Відповідач також не надав жодного доказу того, що ОСОБА_10 є його сином. ОСОБА_2 у відзиві також зазначає, що з 1 грудня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6-18 років становитиму 2027 гривень, тому вважає, що аліменти визначені судом першої інстанції у розмірі 1200 гривень на даний час є прийнятними як для неї так і для відповідача. ОСОБА_2 також вказує на те, що жодних додаткових витрат на утримання дітей відповідач не надає.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміни.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ( а.с.7-10).

Неповнолітня дочка сторін, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-інвалідом, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно вимог ст. 141 Сімейного кодексу (далі-СК) України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлену чинним на час вирішення спору законодавством, інвалідність дитини, яка потребує додаткових матеріальних затрат, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, суд першої інстанції, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби для дітей у розвитку та їх догляді, дійшов правильного висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти в розмірі по 1 200 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Доводи апелянта про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є молодою, здоровою людиною, який повинен знати про обов'язок утримувати дітей, надаючи їм необхідну матеріальну допомогу для їх гармонійного розвитку та приймати участь у вихованні дітей. Мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку часто законодавчо змінюється у бік збільшення, тому визначений судом на кожну дитину розмір аліментів, на переконання суду апеляційної інстанції, є правильний.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2018 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

О.О. Томин