Провадження № 2- з/760/288/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Акціонерного товариства «ВТВ Банк» - Дарчука Дмитра Вікторовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ВТВ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість по Договору банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів №668864 від 01 серпня 2011 року в розмірі 390 307, 40 гр., яка складається з : 350 000, 00 гр. - сума простроченого ліміту кредитування; 37 545, 72 гр. сума прострочених відсотків за період з 15 лютого 2018 року по 29 травня 2018 року; 2 761, 68 гр. - сума відсотків за прострочений кредит за період з 30 травня 2018 року по 06 червня 2018 року.

05 листопада 2018 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт в межах суми позову в розмірі 390 307, 40 гр. на грошові кошти відповідача, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду, а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача.

Посилається на те, що 01 серпня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем був укладений Договір банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів №668864.

Термін дії кредитного ліміту закінчився 30 квітня 2018 року, однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, в зв»язку з чим станом на 07 червня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 390 307, 40 гр.

Вважає, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову виконання рішення може бути утруднено чи взагалі стане неможливим.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв?язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також накладенням арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Так, предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 390 307, 40 гр.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду представник позивача не зазначає, власником якого майна є відповідач, на яке саме майно просить накласти арешт, якими доказами підтверджується наявність у відповідача майна на праві власності і чи є співмірним накладення арешту на все належне йому майно розміру позовних вимог.

Крім того, представником позивача не зазначено, в яких фінансових установах відповідач має відкриті рахунки, якщо такі має, та на які необхідно накласти арешт, оскільки ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, який має виконуватися в зазначеному в ній обсязі, і Законом України « Про виконавче провадження» не передбачено вчинення державним виконавцем пошукових заходів та накладення арешту на майно, не зазначене в виконавчому документі.

З точки зору закону співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Виходячи з цього, змісту заяви про забезпечення позову, суд вважає, що забезпечення позову в приведеному представником позивача вигляді не відповідає в вимогам закону, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «ВТВ Банк» - Дарчука Дмитра Вікторовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А. Шереметьєва