справа №619/750/18
провадження №2/619/642/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області
Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.
при секретарі: Мєщан І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», де в третій особі є виконавчий комітет Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3,
При цьому, Відповідач зареєстрований у належному позивачу на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 житловому приміщенні з 22.06.2012 року. Однак, не дивлячись на свою реєстрацію у квартирі, - відповідач ніколи не проживав у ній, а місце реєстрації було визначено тільки формально, реально він мешкав за іншим місцем проживання. Відповідач взагалі ніколи не проживав у квартирі, його особистих речей у квартирі - немає, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, що підтверджується актом, який складено у лютому 2018 року депутатом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у присутності свідків.
Теперішнє місце проживання відповідача не відоме . Таким чином, можна стверджувати про те, що вказана вище адреса є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, сповіщений про дату,час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Тому суд розглядає справу за наявними у справі доказами.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, сповіщений про судове слухання, але не зявився без поважних причин, тому суд слухає справу у його відсутність. Повідомлення про причини неявки до судового засідання з боку відповідача до суду не надходило. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні, у заочному порядку.
Згідно ст.131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2)відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3)відповідач не подав відзив;
4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився. Враховуючи положення ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до якої суд не враховує поважність/неповажність явки відповідача до суду, тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці відповідача, а також враховуючи принцип диспозитивності, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами, суд не зясовує причини неявки відповідача та постановляє заочне рішення.
В судове засідання представник третьої особи виконкому Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області не зявився, сповіщений про судове слухання, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд слухає справу у відсутність третьої особи. При цьому суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні.
В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявилась, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, прохала справу розглядати у її відсутності. При цьому суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні.
Суд, аналізуючи матеріали цивільного провадження, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
При цьому, відповідач зареєстрований у належному позивачу на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 житловому приміщенні з 22.06.2012 року.
Однак, не дивлячись на свою реєстрацію у квартирі, відповідач ніколи не проживав у житловому приміщенні, а місце реєстрації було визначено тільки формально. Відповідач взагалі ніколи не проживав у квартирі, його особистих речей у квартирі - немає, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, що підтверджується актом, який складено у лютому 2018 року депутатом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у присутності свідків. При цьому відповідач ніколи не сплачував комунальних послуг за користування житлом, не одержував на своє імя кореспонденції у вказаній квартирі, не лікувався і не одержував послуг з лікування у спірному житлі.
Теперішнє місце проживання відповідача не відоме з урахуванням його численних судимостей за порушення законодавства про збут та розповсюдження наркотичних засобів. Таким чином, можна стверджувати про те, що вказана вище адреса є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Основною причиною визнання відповідача таким, що втратив право на проживання у спірній квартирі є та обставина, що через реєстрацію відповідача позивач позбавлений можливості вільно та без перешкод розпоряджатися належним йому на праві власності майном та вимушений сплачувати за відповідача комунальні послуги, що робити в умовах сьогодення важко.
Відповідно до ст. 13 ч. 4 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.
Згідно ст. 41 ч. 1 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 319 ч. 2 ЦК України, власник має право вчиняти щодо :свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 386 ч. 1 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності
Стаття 72 ЖК зазначає: «визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки без поважної причини, (6 місяців і більше) провадиться в судовому порядку».
Порядок збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, передбачений відповідно до ст. 71 ЖК, стосується житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).
При цьому, у відповідності з наведеними нормами Закону та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України „Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України від 12.04.1985 р. за №2, наймач або член його сімї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання.
Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", особа може бути знята з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду і про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,13,76-78,259,280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», де в третій особі є виконавчий комітет Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3 - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н. Ю. Кононихіна