Справа №333/7392/17
Провадження №2/333/623/18
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

співвідповідача за первісним позовом: ОСОБА_3

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи

за первісним позовом: ОСОБА_5, 69027, м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43

до відповідача 1: ОСОБА_2, зареєстрована адреса проживання: 69077, м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 15, фактично проживає за адресою: 69027, м. Запоріжжя, вул. Вагонна/вул. Аеродромна, буд. 78/9,

до співвідповідача: ОСОБА_3, 69005, м. Запоріжжя, Вагонна/Аеродромна, буд. 78/9

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача за первісним позовом: ОСОБА_6, 69005, м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43

про визнання права власності в порядку спадкування,

за зустрічним позовом: ОСОБА_2, зареєстрована адреса проживання: 69077, м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 15, фактично проживає за адресою: 69027, м. Запоріжжя, вул. Вагонна/вул. Аеродромна, буд. 78/9

до відповідача: ОСОБА_5, 69027, м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43,

про встановлення факту постійного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_5 (надалі - ОСОБА_5В.) з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі за текстом ОСОБА_2М.) про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2009 померла ОСОБА_7, яка була матірю позивача. За життя заповіт померла не складала. Як зазначає позивач, на день смерті матері, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживали разом. А тому, на думку позивача, остання є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_7 В 2017 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про спадщину. Разом з тим, приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно. На підставі викладеного, з метою захисту права власності на спадкове майно, позивач просить суд позов задовольнити та визнати за останньою право власності на майно в порядку спадкування.

Ухвалою від 22.12.2017 р. судом відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Ухвалою від 18.01.2018 р. судом відкрито провадження у цивільній справі №333/7392/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження.

12.03.2018 р. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявляючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 вказував, що ОСОБА_7 була дружиною ОСОБА_2 Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, нотаріус зазначила, що місце проживання спадкодавця (ОСОБА_7М.) є різним із місцем проживання позивача за зустрічним позовом. Разом з тим, як зазначав позивач за зустрічним позовом, спірний будинок є кутовим, а тому і має різні адреси. З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_2 проживав у спірному будинку на момент смерті з ОСОБА_7 однією сімєю, з метою оформлення спадщини позивач за зустрічним позовом просить суд встановити факт постійного проживання останнього разом із ОСОБА_7

Ухвалою від 12.03.2018 р. судом прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку

Ухвалою від 10.09.2018 р. клопотання представника позивача за первісним позовом про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - ОСОБА_3 задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 (69005, м. Запоріжжя, Вагонна/Аеродромна, буд. 78/9).

Ухвалою від 04.10.2018 р. залучено до участі у справі №333/7392/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_6 (69005, м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43).

Представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити повністю, про що зазначив у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Відповідач 1 та представник відповідача проти первісних позовних вимог заперечили повністю, зустрічні позовні вимоги просили суд задовольнити.

Співвідповідач в ході розгляду справи заперечував усно проти первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги просив суд задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до свідоцтва про одруження від 05.11.1963 р. за № 234574, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 13), ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Згідно з свідоцтвом про народження від 19.08.1970 р. серії ІІ-АВ № 215897 (а.с. 9), 02.04.1970 р. у ОСОБА_7 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_8, яка у звязку із одруженням змінила прізвище на ОСОБА_5, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 10).

Як вбачається з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть від 08.12.2017 р. серії 1-ЖС № 404119, виданого повторно (а.с. 61), 28.05.2009 р. у віці 66 років померла ОСОБА_7.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2).

Частинами 2, 3 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що постановою від 30.11.2017 р. № 1088/02-31, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 відмовила ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 28.05.2009 р. ОСОБА_10 у звязку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно (а.с. 8).

У звязку з відмовою приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_5 просить суд визнати за останньою право власності в порядку спадкування на наступне нерухоме майно, а саме: на 1/4 будинку по вул. Продольна, 43 в м. Запоріжжя; на 1/4 земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0265 площею 0,0536 га, розташовану по вул. Продольна, 43 в м. Запоріжжі; на 33/200 домоволодіння по вул. Вагонна, 78/вул. Аеродромна, 9 в м. Запоріжжі.

Як пояснював представник позивача за первісним позовом в ході розгляду справи, вказане вище нерухоме майно було набуте Спадкодавцем (ОСОБА_7М.) під час перебування у шлюбі із ОСОБА_2, а тому у відповідності до норм ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2).

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Як встановлено судом, відповідно до висновку, складеного техніком Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 06.05.1964 р., будинок за адресою по вул. Продольній № 43 складається із житлової будівлі літера А-1 та времянки літера Б-1.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 30.12.1970 р. № 472, виданим Запорізьким Міськкомунгоспом виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих (а.с. 15) право власності в цілому на житловий будинок та належних до нього будівель та споруд, що розташовані за адресою по вул. Продольній № 43 належить ОСОБА_11 та ОСОБА_2.

За змістом висновку про реєстрацію будинку (домоволодіння) від 06.01.1971 р., Запорізьке бюро технічної інвентаризації, розглянувши надані для реєстрації документи визначило, що будинок, розташований за адресою вул. Продольна № 43 складається із однієї основної будівлі, що належить на праві приватної власності ОСОБА_11 в розмірі 1/2 частки та ОСОБА_2 в розмірі 1/2 частки.

Як свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2017 р. № 97989872 (а.с. 62) та інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2018 р. (а.с. 196), 31.08.2017 р. за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності в розмірі 1/2 частки на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Продольна № 43, загальною площею 105,7 кв.м., з яких: 52,4 кв.м. житлова площа та 5,3 кв.м. самочинно збудоване майно.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.09.2018 р. № 137117938 (а.с. 181), 17.08.2018 р. за ОСОБА_3 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 зареєстровано право приватної спільної часткової власності в розмірі 33/100 частки на обєкт нерухомого майна домоволодіння, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вагонна, буд. 78/вул. Аеродромна, буд. 9 на підставі договору дарування від 17.08.2018 р. № 2129.

Також, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.10.2018 р. № 140158128, 11.09.2018 р. за ОСОБА_2 на підставі договору міни від 15.05.1992 р. № 2-1619 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на обєкт нерухомого майна домоволодіння, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вагонна, буд. 78/вул. Аеродромна, буд. 9 у розмірі 33/100 частки.

За змістом Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.09.2018 р. № 136797110 (а.с. 185), 29.04.2014 р. за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0265, що розташована за адресою: м. Запоріжжя вул. Продольна, буд. 43

Факт належності ОСОБА_2 на праві приватної власності в розмірі 1/2 частки наведеної вище земельної ділянки також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.04.2014 р. серії САК № 649306 (а.с. 17) та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.08.2017 р. за № НВ-017 (а.с 78).

При розгляді справи по суті спору судом враховано приписи, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом яких при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, у разі смерті одного із учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частки померлого у спільному майні, які і будуть обєктом спадкування.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, частки спільної сумісної власності майна померлої ОСОБА_7, станом на час розгляду цієї справи в суді, не визначені. Доказів протилежного матеріали справи не містять та сторонами не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, а саме: на 1/4 будинку по вул. Продольна, 43 в м. Запоріжжя; на 1/4 земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0265 площею 0,0536 га, розташовану по вул. Продольна, 43 в м. Запоріжжі; на 33/200 домоволодіння по вул. Вагонна, 78/вул. Аеродромна, 9 в м. Запоріжжі заявлені позивачем за первісним позовом передчасно. А тому, у задоволенні первісних позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 судом відмовляється.

Також, враховуючи, що заявою від 04.10.2018 р. представник позивача за первісним позовом відмовився від позовних вимог заявлених до ОСОБА_3, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині заявлених первісних вимог на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до листу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 07.11.2017 р. № 04-07/3/22723, в період з 22.03.1965 р. по 28.05.2009 р. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43 була зареєстрована - ОСОБА_10. Також, на момент смерті з нею були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 (а.с. 12).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 11.12.2017 р. № 04-26/3-24860, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 за період з 27.02.1987 р. по час видачі цієї довідки, є м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 15 (а.с. 75).

Як свідчить довідка за підписом голови квартального комітету № 8 Комунарського району м. Запоріжжя та заступника голови районної адміністрації Запорізької МР по Комунарському району від 21.11.2017 р. № 45, ОСОБА_2 проживає (зареєстрований) за адресою: 69027, м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43/ вул. Вахтова, буд. 15. Також, із вказаної довідки вбачається, що вказаний будинок, розташований на куті вулиць Вахтової та Продольної (а.с. 77).

Також, згідно відомостей, що містяться в технічному паспорті на житловий будинок № 43 по вул. Продольній, вказаний житловий будинок (літера А) має квартири за №№ 1,2 та за змістом схематичного плану земельної ділянки вказаного житлового будинку, останній розташований на перехресті вулиць Продольна та Вахтова.

Як пояснював позивач за зустрічним позовом та його представник в ході розгляду справи, на час смерті спадкодавця, ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_7 в квартирі № 1 в будинку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 43/ вул. Вахтова, буд. 15, останні мали шлюбні відносини та вели спільне господарство.

З огляду на викладене, враховуючи, що станом на 28.05.2009 р. (станом на час смерті спадкодавця) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не розірвано, а спірний житловий будинок, розташований на перехресті вул. Продольна/ Вахтова, що підтверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт фактичного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_7 на день її смерті в будинку № 43 по вул. Продольній в м. Запоріжжі. У звязку з чим, заявлені зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та задовольняються судом повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частиною 3 вказаної вище статті ЦПК України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві вказує про понесення останнім 800 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, суд не вбачає правових підстав для покладення вказаних витрат на відповідача за зустрічним позовом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом первісного позову покладаються судом на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині первісних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Зустрічну позовну заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_7, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини після неї в будинку № 43 по вулиці Продольній у м. Запоріжжі.

Повне рішення складено 09.11.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Круглікова