АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/266/18 Справа № 201/8210/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Макарова М.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення сум депозитних вкладів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 04 березня 2014 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозитного вкладу «Стандарт на 6 місяців» № SAMDN6602, за умовами якого він розмістив на депозитному рахунку № 7890 відкритий на виконання умов цього договору 25742,43 грн., що становило еквівалент 2 451, 66 доларів США, а відповідач зобов»язався нараховувати на суму вкладу проценти. Строк розміщення вкладу сторонами було узгоджено з 04 березня 2014 року по 04 вересня 2014 року, але автоматично продовжувався на новий термін.

29 травня 2015 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозитного вкладу «Стандарт на 12 місяців» № SAMDN101, за умовами якого він розмістив на депозитному рахунку № 6910 відкритий на виконання умов цього договору 200 грн. а відповідач зобов»язався нараховувати на суму вкладу проценти. Строк розміщення вкладу сторонами було узгоджено з 29 травня 2015 року по 29 травня 2016 року, але автоматично продовжувався на новий термін.

Крім того, відповідачем було відкрито позивачу карткові рахунки та видано картки № 5168 7520 1911 0943; № 4731 1856 0378 6663; № 5457 0923 0230 4831.

Відповідно до довідок банку на рахунках, відкритих ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходяться належні йому грошові кошти, а саме:

Карткові рахунки № 511 0943 - залишок у сумі 3 492,36 грн; № 4731 1856 0378 6663 залишок у сумі 5 157,82 грн.; №5457 0- залишок у сумі 16 324, 10 грн. Рахунки вкладу: № 6910 залишок у розмірі 716,21 грн; № 7890 залишок у розмірі 2993,42 доларів США., які просив стягнути з банку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.87-90).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належним чином оформлених розрахункових документів про перерахування або видачу коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.93-97).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не зясував фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не звернув увагу на те, що банк проти наявності між сторонами правовідносин не заперечував, доказів виконання зобовязань або його не укладення, як і не внесення коштів на рахунок відкритий у банку, не надавав. Звернув увагу на те, що внаслідок добровільного виконання банком своїх зобов»язань по поверненню вкладу у сумі 2993,42 доларів США, позовні вимоги були уточненні та долучені до матеріалів справи ( а.с. 107).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що 04 березня 2014 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозитного вкладу «Стандарт на 6 місяців» № SAMDN6602, за умовами якого він розмістив на депозитному рахунку № 7890 відкритий на виконання умов цього договору 25742,43 грн., що становило еквівалент 2 451, 66 доларів США, а відповідач зобов»язався нараховувати на суму вкладу проценти. Строк розміщення вкладу сторонами було узгоджено з 04 березня 2014 року по 04 вересня 2014 року, але автоматично продовжувався на новий термін.

29 травня 2015 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозитного вкладу «Стандарт на 12 місяців» № SAMDN101, за умовами якого він розмістив на депозитному рахунку № 6910 відкритий на виконання умов цього договору 200 грн. а відповідач зобов»язався нараховувати на суму вкладу проценти. Строк розміщення вкладу сторонами було узгоджено з 29 травня 2015 року по 29 травня 2016 року, але автоматично продовжувався на новий термін.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що відповідачем сума за вказаними вкладами, не повернута.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Договір банківського вкладу є нікчемним, якщо не додержано письмової форми. Така форма вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після предявлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З огляду на вищенаведене, письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року та постанові від 16 листопада 2016 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів та з урахування уточнених позовних вимог), ОСОБА_2 надав суду договір депозитного вкладу «Стандарт на 12 місяців» № SAMDN101, за змістом якого (Розділ «Дані по вкладу»), залишок на вкладі станом на 16 березня 2016 року 716,21 доларів США, вклад оформляється на 366 днів по 29 травня 2015 року включно; банк відкриває особовий рахунок 6910, на який зараховується вклад; на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 24 процентів річних; проценти за вкладом зараховуються на картку/рахунок 6910 мінімальний строк вкладу - 6 місяців; період нарахування відсотків за вкладом - 1 місяць; та довідку ПАТ «ПриватБанк» від 12 березня 2016 року про залишок коштів у сумі 716,21 грн.

Відповідно до пункту 1 вказаного вище договору, вкладник може поповнювати свій вклад. Загальна сума поповнення протягом кожного календарного місяця не повинна перевищувати суму, що встановлена банком.

Колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами у справі у визначеному законом порядку був укладений договір банківського вкладу.

Натомість суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини - статті 1058-1061 ЦК України, а також наведені вище положення нормативно-правових актів Національного банку України та прийшов до помилкового висновку про відмову у позові.

Відмовляючись повернути кошти, що належать клієнтові, банк порушує також і положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Першого протоколу, ратифікованих Україною. В абз.1 ст.1 протоколу вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито поточні рахунки, які обслуговуються картками № 5168 7520 1911 0943; № 4731 1856 0378 6663; № 5457 0923 0230 4831.

Станом на 16 березня 2016 року на карткових рахунках ОСОБА_2 знаходяться його грошові кошти на загальну суму 24974,28 грн., з яких: на картковому рахунку №5457 0- залишок у сумі 16 324, 10 грн., на картковому рахунку № 511 0943 - залишок у сумі 3 492,36 грн; на картковому рахунку № 4731 1856 0378 6663 залишок у сумі 5 157,82 грн.; що підтверджується довідкою, виданою ПАТ КБ «ПриватБанк» 16 березня 2016 року, в доступі до яких позивача обмежено.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в досудовому порядку неодноразово звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» із претензіями про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні грошовими коштами на поточних рахунках, та поверненні вкладу, однак відповіді, що надавалися відповідачем неконкретні, в них наведено всі можливі причини обмеження обслуговування карткових рахунків.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки.

Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Приписами ст. 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

При цьому відповідач не надав суду належних та допустимих доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про незаконні дії позивача під час зупинення фінансових операції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про доведеність та обґрунтованість позову, а тому рішення суду слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошових коштів за депозитним договором № SAMDN101 від 29 травня 2015 року у розмірі 716, 21 грн.; грошових коштів у межах залишку за рахунком 5457 0 у сумі 16 324, 10 грн.; грошових коштів у межах залишку за рахунком 511 0943 у сумі 3 492,36 грн.; грошових коштів у межах залишку за рахунком 4731 1856 0378 6663 у сумі 5 157,82.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача

підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 158, 4 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення сум депозитних вкладів задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код 14360570, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором №SАМDNWFD101 від 29 травня 2015 року у сумі 716,21 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код 14360570, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в межах залишку за рахунком 5457 0923 0230 4831 у сумі 16 324,10 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код 14360570, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в межах залишку за рахунком 5168 7420 1911 0943 у сумі 3 492,36 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код 14360570, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в межах залишку за рахунком 4731 1856 0378 6663 у сумі 5 157,82 гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 158, 4 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4