ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 2-2/12

Головуючий у першій інстанції - Кухта В.О.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/6/18

Чернігівський апеляційний суд у складі

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Мамонової О.Є.

із секретарем Зіньковець О.О.,

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту судового рішення - 05 грудня 2012 року.

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся позовом до ОСОБА_3, в якому, змінивши в подальшому свої вимоги, просив провести реальний розподіл та виділити йому 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, та 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою, визнавши за ним право власності на зазначене нерухоме майно, а іншу частину майна виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право власності.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду, як треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору, з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просили виділити їм та визнати за ними право власності за кожним на 1/4 частину спірних житлового будинку та земельної ділянки.

Рішенням від 29 травня 2012 року Чернігівський районний суд позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив у повному обсязі. Виділив ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 із зазначенням відповідних жилих та господарських приміщень та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 522 кв.м, згідно з варіантом поділу за висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № С-248 від 30 квітня 2012 року, проведеної експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, що позначено 1-му співвласнику в Додатку № 1 до вказаного висновку, визнавши за ОСОБА_2 право власності на вказані жилі приміщення, господарські споруди та земельну ділянку.

Виділив ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 із зазначенням відповідних жилих та господарських приміщень та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 522 кв.м, згідно з варіантом поділу за висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № С-248 від 30 квітня 2012 року, проведеної експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, що позначено 2-му співвласнику в Додатку № 1 до вказаного висновку, визнавши за ОСОБА_3 право власності на вказані жилі приміщення, господарські споруди та земельну ділянку.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 0,5 грн за перевищення ідеальної частки при поділі спірного житлового будинку. Запропонував сторонам виконати відповідні переобладнання житлового будинку. Вирішив питання розподілу судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовив у повному обсязі.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулись з апеляційними скаргами.

Рішенням від 30 листопада 2012 року Апеляційний суд Чернігівської області апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилив, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнив частково.

Рішення Чернігівського районного суду від 29 травня 2012 року в частині розподілу земельної ділянки скасував. Позов ОСОБА_2 в частині розподілу земельної ділянки задовольнив частково. Виділив ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 500 кв.м, згідно з варіантом поділу за висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-189 від 30 жовтня 2012 року, проведеної експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, що позначено 1-му співвласнику в Додатку № 1 до вказаного висновку, визнавши за ОСОБА_2 право власності на вказану земельну ділянку.

Виділив ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 500 кв.м, згідно з варіантом поділу за висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-189 від 30 жовтня 2012 року, проведеної експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, що позначено 2-му співвласнику в Додатку № 1 до вказаного висновку, визнавши за ОСОБА_3 право власності на вказану земельну ділянку.

В іншій частині рішення Чернігівського районного суду від 29 травня 2012 року залишив без змін.

09 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду із заявою про роз'яснення рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2012 року, в якій просила дати роз'яснення юридичному відділу, який затверджує і реєструє земельні ділянки, яку конкретно площу земельної ділянки у квадратних метрах виділено їй рішенням суду апеляційної інстанції з посиланням на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 30 жовтня 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, заявницю, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 визначено, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз'ясненні рішення.

На думку колегії суддів, заявлена ОСОБА_3 вимога про роз'яснення судового рішення не містить належних обґрунтувань та суперечить вказаним роз'ясненням нормативного акту. Так, у мотивувальній та резолютивній частинах свого рішення від 30 листопада 2012 року суд апеляційної інстанції чітко зазначив належну сторонам після розподілу площу земельних ділянок, а саме: по 500 кв. м кожному із співвласників, які виділив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при її розподілі за висновком експертизи та визнав за кожним з них право власності на земельну ділянку (т. 2 а.с. 104-111).

У мотивування свого висновку апеляційний суд констатував, що відповідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я ОСОБА_3, площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становила 0,10 га, а згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-248 від 30 квітня 2012 року варіант поділу земельної ділянки зазначений з її площею 0,1044 га та проведений районним судом невірно. Таким чином, виходячи із загальної площі земельної ділянки 0,10 га, що була зазначена у первинному правовстановлюючому документі, та відповідно підлягала розподілу, апеляційний суд визначив, що обидві сторони отримали у власність після його проведення по 500 кв. м земельної ділянки кожен за висновком експерта, що відповідним чином відображено у резолютивній частині рішення суду.

З таким висновком апеляційного суду погодився і суд касаційної інстанції, у зв'язку з чим ухвалою від 21 серпня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_3, відхилив її, а рішення Чернігівського районного суду від 29 травня 2012 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2012 року залишив без змін (т. 2 а.с. 158-160).

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 про роз'яснення рішення не пов'язана з усуненням неточностей, які можуть вплинути на реалізацію судового рішення чи його правосудність, а рішення апеляційного суду є чітким та зрозумілим.

Таким чином, виходячи з наведеного, апеляційний суд не вбачає передбачених чинним цивільним процесуальним законодавством підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 271, 367, 374, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У роз'ясненні рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 08 листопада 2018 року.

Головуючий Судді: