УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м.Суми

Справа №591/8191/14-ц

Номер провадження 88-ц/788/1/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т.А. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О.М., Хвостика С.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сумська обласна державна телерадіокомпанія,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2016 року, ухваленого у складі колегії суддів: Ільченко О.Ю. (суддя-доповідач), Гагіна М.В., Рибалки В.Г. в приміщенні Апеляційного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2016 року, ухваленого по справі за її позовом до Сумської обласної державної телерадіокомпанії, треті особи: Державний комітет телебачення і радіомовлення України, управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за нововиявленими обставинами. Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року, постановленою за її заявою про виправлення описок в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року були встановлені нові істотні преюдиційні для даної справи обставини, що не були встановлені судом, які мають значення для вирішення справи та впливають на правосудність оскаржуваного рішення.

Просить скасувати рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2016 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за період з 05 липня 2013 року по 13 березня 2014 року, апеляційну скаргу Сумської обласної дирекції телерадіокомпанії відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року залишити без змін;стягнути заборгованість виплати середнього заробітку за час порушеного трудового права працівника і затримки розрахунку з 05 липня 2013 року по 13 березня 2014 року у розмірі 40655,13 гривень з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України»; змінити рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року в частині відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди та стягнути з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» грошову компенсацію у розмірі 20 000 гривень за порушення трудового права працівника.

Представником Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» - Бєломар К.О. подано відзив на заяву позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якому вона просить відмовити в її задоволенні. При цьому вказує на те, що ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року, на яку посилається заявник, не встановлено жодних обставин, а виключно виправлено описку, яка не змінює змісту ухваленого рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5, який підтримав заяву, представника ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Бєломар К.О., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 травня 2014 року залишено без змін (т. 1, а. с. 20-26), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, змінено в наказі та в трудовій книжці дату її звільнення з 01 липня 2013 року на 02 липня 2013 року та підстави звільнення - з п. 6 ст. 36 КЗпП України на ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України. Стягнуто з Сумської обласної державної телерадіокомпанії на користь ОСОБА_1 невиплачену суму заробітної плати за відпрацьований день 02 липня 2013 року в сумі 124 грн. 80 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у зв'язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні за період з 01 липня 2013 року по день фактичного розрахунку 04 липня 2013 року в сумі 689 грн. 07 коп., без урахування з цих сум прибуткового податку й інших обов'язкових платежів та моральну шкоду в сумі 500 грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

04 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумської обласної державної телерадіокомпанії, в якому просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з виплати заробітної плати при її звільненні з 05 липня 2013 року по день фактичного припинення правопорушення - 07 серпня 2014 року в розмірі 63 164 грн. 75 коп. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп., як грошової компенсації порушеного трудового права працівника (т. 1, а.с. 2-12).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року даний позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з відповідача на її користь 63 164 грн. 75 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою цього ж суду від 16 квітня 2015 року виправлено описки у вказаному рішенні, а саме зазначено, що необхідно вважати вірним в тексті описової та мотивувальної частини рішення: 1) дату ухвалення преюдиційного рішення Зарічного районного суду м. Суми «14 березня 2014 року»; 2) визначення моральної шкоди у розмірі «20 000 грн. 00 коп.»; 3) формулу визначення розрахунку стягнення 275 робочих днів затримки виплати заробітної плати заявленої загальної суми у 63 164 грн. 75 коп. - «275 робочих дні*229 грн. 69 коп. (середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці)=63 164 грн. 75 коп.». Виключено з тексту описової та мотивувальної частини рішення - «з посади головного редактора ТВО телебачення».

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2015 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 липня 2013 року по 14 березня 2014 року скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилено, а Сумської обласної державної телерадіокомпанії задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 березня 2013 року по 07 серпня 2014 року та стягнення моральної шкоди, скасовано та ухвалене рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 задоволено частково, рішення та ухвалу Апеляційного суду скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 27 січня 216 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 грудня 2016 року, апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилено, а Сумської обласної державної телерадіокомпанії задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року змінено в частині вимог про стягнення середнього заробітку розрахунку при звільненні та судових витрат. Стягнуто з Сумської обласної державної телерадіокомпанії на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час виплати заробітної плати в розмірі 22 509 грн. 62 коп. за період з 14 березня 2014 року по 06 серпня 2014 року, з утриманням з цієї суми податку та інших обов'язкових платежів при виплаті.

Ухвалюючи вказане рішення та змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що вимога позивача про стягнення середнього заробітку за період з 05 липня 2013 року по 13 березня 2014 року вже була вирішена рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року, яке має преюдиційне значення при вирішенні цього спору, а тому не підлягає доказуванню. Що стосується іншого періоду - з 14 березня по 07 серпня 2014 року невиплати позивачу заробітної плати у розмірі 124 грн. 80 коп. за один робочий день - 02 липня 2013 року, то є правові підстави для застосування положень ст. 117 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З таким висновками погодився і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, залишаючи без змін вказане рішення Апеляційного суду Сумської області.

У відповідності до приписів ч. 1, п.1) ч.2, ч.ч. 4-5 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як роз'яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року, на яку посилається позивач при зверненні до суду з даною заявою, виправлено описки в мотивувальній частині ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року та зазначено «Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 03 липня 2013 року по 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується» замість «Таким чином, судовим рішенням від 14 березня 2014 року в позовних вимогах про стягнення середнього заробітку за час затримки за період з 05 липня 2013 року по 13 березня 2014 року було відмовлено з тих підстав, що ст. 117 КЗпП України до заявлених вимог за цей період не застосовується».

Зазначено «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь невиплачену суму заробітної плати за відпрацьований день у розмірі 124 грн. 80 коп., яка була виплачена 07 серпня 2014 року» замість «Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року був встановлений факт роботи позивача 02 липня 2013 року, тому стягнуто на її користь середній заробіток за відпрацьований день у розмірі 124 грн. 80 коп., яка була виплачена 07 серпня 2014 року».

Тобто, вказаною ухвалою Верховним Судом лише виправлено описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року, які не вплинули на зміст постановленої судом ухвали.

Будь-яких істотних для даної справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу, на час розгляду даної справи вказаною ухвалою встановлено не було. ОСОБА_1, звертаючись до суду з даним позовом, була обізнана зі змістом рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2014 року та з періодом за яким спір щодо стягнення середнього заробітку за несвоєчасно виплачену заробітну плату між сторонами вирішено.

Окрім того, зі змісту заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що вимоги ОСОБА_1 фактично зводяться до переоцінки доказів, які були оцінені інстанційними судами у процесі розгляду даної справи.

Таким чином, з огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не наведено підстав, передбачених п. 1) ч. 2 ст. 423 ЦПК України для скасування рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2016 року за нововиявленими обставинами, а тому в задоволенні її заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 423, 429 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2016 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 квітня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.М. Біляєва

С.Г. Хвостик