Справа № 139/891/13-ц
Провадження № 22-ц/772/976/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 рокуСправа № 139/891/13-цм. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Сала Т.Б., Шемети Т.М.

за участі секретаря Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року у справі за заявою цієї юридичної особи про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 139/891/13-ц за позовом цієї ж юридичної особи до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору,

постановлену зі складенням її повного тексту 12 березня 2018 року у смт. Муровані Курилівці суддею цього суду Тульчинською Н.В.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі банк, АТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа відносно ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом цієї ж юридичної особи до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору, мотивуючи заявлені вимоги таким.

27 січня 2014 року за результатом розгляду вказаної справи Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 21 березня 2014 року згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року. Цим рішенням позовні вимоги банку задоволено, зокрема, розірвано кредитний договір та стягнуто солідарно з відповідачів 128 758 грн. 88 коп.

Отримавши виконавчі листи, АТ «Ощадбанк» в особі Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» 24 серпня 2014 року засобами поштового звязку направило Відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області заяву про примусове виконання вказаного рішення та оригінал виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 128 758 грн. 88 коп.

29 листопада 2017 року АТ «Ощадбанк» в особі Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до виконавчої служби з листом, в якому просило повідомити про стан виконання поданого виконавчого листа, однак виконавчою службою банк було повідомлено про те, що такий виконавчий документ відносно ОСОБА_3 на виконанні не перебував та на взагалі не надходив.

Пославшись на те, що вказаний виконавчий документ було втрачено при поштовій пересилці та на необхідність виконання рішення суду, заявник просив видати дублікат виконавчого листа відносно ОСОБА_3

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, АТ «Ощадбанк» в особі Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, ухвала суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши її законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2014 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області ухвалено рішення у справі за позовом АТ «Ощадбанк» в особі Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору, яким кредитний договір № 6847, укладений між цим банком та ОСОБА_3, розірвано та стягнуто солідарно з відповідачі на користь банку 128 758 грн. 88 коп.(а.с. 106-107 том 1).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року вказане рішення залишено без змін(а.с. 150-153 том 1).

03 квітня 2014 року АТ «Ощадбанк» в особі Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із заявою про видачу виконавчих листів за вказаним рішенням (а.с. 160 том 1), які цей банк отримав 10 квітня 2014 року, про що проставлено відмітку в рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с 162 том 1).

24 серпня 2014 року банк звернувся до Відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області із заявою про примусове виконання вказаного рішення, разом з якою направив на примусове виконання оригінал виконавчого листа відносно ОСОБА_3, а також просив накласти арешт на все належне боржнику майно і кошти та оголосити заборону на їх відчуження (а.с. 213 том 1). Цю заяву разом із оригіналом виконавчого листа було отримано виконавчою службою 29 серпня 2014 року, про що міститься відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 4 том 2).

29 листопада 2017 року банк звернувся до Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про стан виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом (а.с. 214), на яку 07 грудня 2017 року отримав відповідь, що такого виконавчого листа не надходило та на виконанні не перебуває (а.с. 215 том 1).

Згідно довідки № 101.20-11/130 від 21 лютого 2018 року, виданої начальником філії АТ «Ощадбанк» - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_6, у період з 24 серпня 2014 року по 21 лютого 2018 року на адресу цієї філії не надходив поштовий конверт із вказаною вище заявою банку про примусове виконання рішення чи постановою виконавчої служби з оригіналом виконавчого листа відносно ОСОБА_3 (а.с. 216 том 1).

Відмовляючи у задоволенні заяви банку, суд першої інстанції, керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виходив із того, що строк звернення до виконання рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 січня 2014 року сплив 21 березня 2015 року, а тому відсутні правові підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Апеляційний суд із такими висновками суду не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права з огляду на таке.

Хоча положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України дійсно передбачено подання заяви про видачу дублікату виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання, однак не можна стверджувати, що банк у даній справі звернувся до суду з такою заявою понад встановлений строк.

Так, за приписами ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час набрання законної сили рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 січня 2014 року) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду у цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 23 цього ж Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Тобто після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у звязку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Така правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі № 3-698гс16, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Із матеріалів заяви вбачається, що банк в серпні 2014 року предявив зазначений виконавчий лист до виконання у межах встановленого строку(а.с. 213 том 1), чим цей строк перервав, про вручення виконавчого документу виконавчій службі отримав рекомендоване повідомлення(а.с. 4 том 2). Тобто, у банку не було підстав вважати, що виконавчий лист втрачено, і лише у грудні 2017 року йому стало відомо, що направлений ним виконавчий лист на виконанні не перебуває(а.с. 215 том 1). Та обставина, що оригінал виконавчого листа до банку не повертався ніким не заперечується. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Тому слід дійти до висновку, що перебіг строку предявлення зазначеного виконавчого листа до виконання заново для банку не почався.

Судом встановлено, що рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 січня 2014 року в частині боржника ОСОБА_3 на даний час залишається не виконаним та на виконанні не перебуває.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами(ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов'язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід'ємна частина «процесу» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «ОСОБА_7 проти Італії»).

У п. 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції.

За таких обставин, враховуючи вказані обставини переривання банком строку на предявлення виконавчого листа до виконання, а відтак - звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у межах встановленого строку, доведення заявником втрати оригіналу виконавчого документа, а також враховуючи вказані положення норм права щодо обовязковості виконання судових рішень, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, а тому оскаржене судове рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви АТ «Ощадбанк» в особі Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Враховуючи положення ст. 141, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне судовий збір, сплачений АТ «Ощадбанк» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» за подачу заяви про видачу дублікату виконавчого листа у розмірі 52 грн. 86 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 762 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь цього банку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково, ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 139/891/13-ц за позовом цієї юридичної особи до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у вказаній цивільній справі № 139/891/13-ц відносно ОСОБА_3 на підставі ухваленого у цій справі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 січня 2014 року.

Стягнути ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ ВП: 09302607, місцезнаходження ВП: 21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 71) сплачений цим банком судовий збір за подачу заяви про видачу дублікату виконавчого листа у розмірі 52 грн. 86 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 762 грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т.Б. Сало

ОСОБА_8

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2018 року.