Єдиний унікальний номер 243/9105/18 Номер провадження 22-ц/804/443/18

Категорія: 69 Номер провадження 22-ц/804/443/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді- доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Гапонова А.В., Біляєвої О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Словянського міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року (під головуванням судді Попович Т.М.) у справі №243/9105/18 за заявою ОСОБА_2 до Слов'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 22 травня 2018 року у м. Красний Луч Луганської області помер її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Смерть батька зареєстровано у відділі ЗАЦС Краснолучського міського управління юстиції самопроголошеної «ДНР».

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України від 25.11. 2014 року №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської області, що знаходились на тимчасово не контрольованій території після 01.12.2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Словянським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території підконтрольній Україні.

Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, визначеному Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та особами, є недійсним та не створює жодних правових наслідків.

Враховуючи наведене, вона звертається до суду, оскільки іншим чином факт встановлення смерті, вона довести не може. Встановлення факту смерті батька їй необхідно для оформлення спадщини. Просила встановити факт смерті її батька.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 21 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 залишено без руху у звязку із несплатою судового збору.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику у звязку із несплатою судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Словянського міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суддів. Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню в звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Обгрунтування суду про те, що вона не звільняється від сплати судового збору, так як не висуває вимогу про встановлення факту загибелі, поранення, перебування в полоні вважає помилковим та таким, що звужує дію п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві(заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі оскаржується ухвала суду про повернення заяви заявникові, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи заяву про встановлення факту смерті ОСОБА_2, суддя виходив із того, що зазначені в заяві обставини не входять до переліку підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених пунктом 21 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому заява підлягає оплаті судовим збором.

Між тим,такий висновок зроблено передчасно, без врахування положень законодавства.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв'язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ (далі - Закон № 1706-VІІ) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 2 Закону № 1706-VІІ, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий i вiдкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннiм судом, встановленим законом.

Згідно частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини встановлено,що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Місто Красний Луч (Краснолуцька міська рада) відноситься до населених пунктів, які тимчасово окуповані.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 22.05.2018 року у м. Красний Луч Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією, що по своїй суті є встановленням юридичного факту, який у свою чергу входить до переліку підстав, зазначених у п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, оскільки м. Красний Луч (Краснолуцька міська рада) є тимчасово окупованою територією України, ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо переміщена особа Управлінням соціального захисту населення Слов'янської міської ради, пільга щодо звільнення від сплати судового збору, зазначена у пункті 21 частини 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», розповсюджується на ОСОБА_2, яка звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті батька у зв`язку з тим, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.

Вирішуючи питання про повернення заяви про встановлення факту смерті на окупованій території через несплату ОСОБА_2 судового збору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заявник не звільняється від сплати судового збору за подачу заяви про встановлення факту смерті її батька, померлого на окупованій території, яка є внутрішньо переміщеною особою, помилково визнав її заяву неподаною та повернув.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є обгрнутованими.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Разом з тим апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.Тому, посилання в апеляційній скарзі про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суддів не ґрунтується на зазначеній нормі ЦПК України.

Таким чином, судом першої інстанції помилково визначена необхідність сплати заявником судового збору, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Словянського міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений 08.11.2018 року.

Судді: Г.В.Новікова

ОСОБА_4

ОСОБА_5