Єдиний унікальний номер 0521/5787/2012 Номер провадження 22-ц/775/510/2018
Головуючий у 1 інстанції Жукова О.Є.
Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів: Азевича В.Б., Краснощокової Н.С.

за участі секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м.Бахмуті цивільну справу №0521/5787/2012 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»,

на заочне рішення Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області від 20 серпня 2012 року (суддя Жукова О.Є.), ухваленого в приміщенні суду в м.Горлівка Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

У 2012 році ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «Український промисловий банк».

Просив суд визнати недійсними кредитні договори укладені між ним та відповідачем від 26.06.2008 року та 27.06.2008 року, визнати недійсним іпотечні договори укладені між ним та відповідачем 26.06.2008 року та 27.06.2008 року, визнати недійсними договори поруки, укладені на забезпечення зобовязання, зобовязати відповідача застосувати двосторонню реституцію та вилучити з ЄДР заборон відчуження майно, передане в іпотеку за спірними договорами.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.06.2008 року та 27.06.2008 року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитні договори по яких він отримав кошти у розмірі 50 000 доларів США та 102 299,94 доларів США відповідно. У якості забезпечення виконання зобовязання між ним та відповідачем були укладені 26.06.2008 року та 27.06.2008 року договори іпотеки, предметом яких є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме квартира за адресою: м.Донецьк, вул.Радянська, 1 та квартира в будинку за адресою: м.Донецьк, вул.Челюскінців 129/19.

Вважає, що договори про іпотечний кредит не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки протягом четвертого кварталу 2008 року відбулася істотна зміна обставин, якими позивач керувався укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до гривні України, що стало причиною здорожчання кредитного ресурсу. Зміна обставин є істотною, а тому є підстави для визнання недійсним кредитних договорів та повязаних з ним договорів іпотеки і поруки на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Заочним рішенням Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області від 20 серпня 2012 року Позовну заяву задоволено, визнано недійсними:

кредитний договір № 785-007/ФКВ-08 від 26.06.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк»;

кредитний договір № 786-007/ФКВ-08 від 27.06.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк»;

іпотечний договір № 785-007/Zфквіп-08 від 26.06.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк»;

іпотечний договір № 786-007/Zфквіп-08 від 27.06.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк»;

договір поруки № 785-007/Zфпор-08/1 від 26.06.2008 року укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 з моменту підпису;

договір поруки № 785-007/Zфпор-08/2 від 26.06.2008 року укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 з моменту підпису;

договір поруки № 786-007/Zфпор-08/1 від 27.06.2008 року укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 з моменту підпису;

договір поруки № 786-007/Zфпор-08/2 від 27.06.2008 року укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 з моменту підпису;

Зобовязано ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 застосувати двосторонню реституцію за кредитними договорами № 785-007/ФКВ-08 від 26.06.2008 року та № 786-007/ФКВ-08 від 27.06.2008 року.

Вилучено з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна майно, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № 785-007/Zгфквіп-08 від 26.06.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та філією ТОВ «Український промисловий банк» і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 7465848 від 26.06.2008 року, а саме двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Вилучено з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна майно, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № 786-007/Zфквіп-08 від 27.06.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та філією ТОВ «Український промисловий банк» і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 7472538 від 27.06.2008 року, а саме майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, яка має наступну характеристику: трикімнатна квартира, загальною площею 89,3 кв.м., розташована на шостому поверсі в новоствореному будинку за адресою: м.Донецьк, вул.Радянська, буд.1.

Стягнуто з ТОВ «Український промисловий банк» на користь держави судовий збір в сумі 3219 грн.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2017 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та відновлено втрачене судове провадження в частині змісту зазначеного вище рішення за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Український промисловий банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

24.11.2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Словянського міськрайонного суду з заявою про скасування заочного рішення Калінінського районного суду м.Горлівки.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 15.01.2018 року у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

З заочним рішенням Калінінського районного суду м.Горлівки від 20 серпня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір про передачу Активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №2258.

Згідно даного Договору та на підставі ст.ст.512-514 ЦК України, АТ «Дельта Банк», набув статусу нового кредитора, права вимоги до боржників по кредитних договорах, в тому числі і по Кредитному договору № 785-007/ФКВ-08 від 26.06.2008 року та Кредитному договору № 786-007/ФКВ-08 від 27.06.2008 року з усіма забезпечувальними договорами. Про даний факт позивач був обізнаний, але звертаючись до суду не зазначив у якості відповідача нового кредитора ПАТ «Дельта Банк». В результаті суд розглянув спір, що зачіпає права та законні інтереси Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», не залучивши його до участі у справі, що є грубим порушення вимог процесуального закону.

Вважає, що суд, задовольняючи позов не звернув уваги, що кредитні договіри були укладені 26 та 27 червня 2008 року, тобто до закріплення у Законі України «Про захист прав споживачів» обовязку щодо зазначення в договорі про надання споживчого кредиту детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), повязаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Судом першої інстанції не було досліджено, що перед укладанням кредитних договорів позивача було належним чином проінформовано про всі істотні умови договору та про валютні ризики під час виконання валютних кредитних договорів, що підтверджується наявністю особистого підпису позичальника на самих договорах та листі-повідомленні про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по банківському продукту.

Суд не врахував, що незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Тому, укладаючи спірний кредитний договір, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Жодна з вимог ст.203 ЦК України при укладені як кредитних договорів, так і всіх забезпечувальних договорів порушена не була, по всім суттєвим умовам досягнуто згоди, тому для визнання їх недійсними немає підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про вилучення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна іпотечне майно, суд не врахував, що позивачем не надано суду доказів його звернення до нотаріуса з проханням зняти заборону відчуження придбаного ним майна і останній йому відмовив у вчиненні таких дій, як це передбачено главою 14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Апеляційний суд Донецької області ліквідовано.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявились.

Про час та місце розгляду справи апелянт повідомлявся належним чином - судовою повісткою-повідомленням (а.с.148 т.2).

Позивач ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 повідомлялись про слухання справи в порядку п.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення 03.04.2018р. оголошення з зазначенням часу та місця розгляду справи на веб-сайті судової влади. Відповідно до вказаної норми закону останні вважаються повідомленим про слухання справи з часу опублікування оголошення (а.с.146 т.2)

Сторони причин неявки у судове засідання суду не повідомили і відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року) вважаються таким, що не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Явка останніх у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року), справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.263 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року), судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з тексту судового рішення поновленого рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2017р. суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що 26.06.2008 року між сторонами ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №785-007/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 50 000 доларів США на споживчі цілі строком до 23.06.2023 року зі сплатою 13% річних (а.с.8-14).

Зазначений договір був забезпечений іпотечним договором №785-007/Zфквіп-08 від 26.06.2008 року, укладеним між сторонами і предметом якого є квартира АДРЕСА_2 (а.с.23-26), а також договорами поруки № 785-007/Zфпор-08/l від 26.06.2008 року та № 785-007/ Zфпор-08/2 укладеними між відповідачем та третіми особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.36,37).

Крім того, як встановлено в судовому засіданні 27.06.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено другий кредитний договір № 786-007/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 102 299,94 доларів США на придбання нерухомості строком до 21.06.2033 року зі сплатою 11,4% річних (а.с.15-20). Зазначений договір був забезпечений іпотечним договором № 786-007/Zфквіп-08 від 27.06.2008 року, укладеним між сторонами предметом якого нерухомість, будівництво якої не завершено, в будинку 1 по вул.Радянська в м.Донецьк (а.с.29-35) , а також договорами поруки № 786-007/Zфпор-08/2 від 27.06.2008 року та № 786-007/Zфпор-08/1 укладеними між відповідачем та третіми особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.38, 39).

Зазначені фактичні дані підтверджуються доданими заявником ПАТ «Дельта Банк» завіреними копіями зазначених у оскаржуваному заочному рішенні кредитних договорів, договорів поруки, іпотечних договорів, листів повідомлень про умови кредитування, заяв позивача та третіх осіб (а.с.49-100 т.2).

Вирішуючи спір по суті суд послався на частину першу статті 652 ЦК України, яка передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Також зазначив, що пунктом 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року №168 передбачено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору: попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним.

Пославшись на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, яким розяснено, що суди повинні зясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил, де передбачене обовязок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобовязань за цим договором несе споживач, задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 Зазначивши, що при укладанні спірних договорів кредиту, вищевказані вимоги Правил відповідачем дотримані не були, в спірних договорах відсутні відомості про покладення валютних ризиків на позивача, що є порушенням його прав як споживача щодо несправедливості умов договору, які передбачені ст.11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також норм міжнародного права, а саме пунктів 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року № 39/248.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №2258 (а.с.20-25 т.2).

Порядок заміни кредитора у зобовязанні регулюється ст.512-517 Цивільного кодексу України. Так, згідно змісту п.1 ч.1 ст.512 та ст.513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобовязанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника.

Отже, до нового кредитора перейшли «права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав», тобто збереглися всі ті умови договорів, які зазначались при укладенні з первісним кредитором.

Таким чином, на час звернення позивача з позовом до ТОВ «Український промисловий банк» між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем вже існували цивільно-правові відносини, що випливають з договору про передачу активів та кредитних договорів.

На підставі Договору 30 червня 2010 року та ст.ст.512-514 ЦК України, АТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора та право вимоги до боржників по кредитним договорам, в тому числі і по кредитним договорам укладеним з позивачем ОСОБА_1 № 785-007/ФКВ-08 від 26.06.2008 року та № 786-007/ФКВ-08 від 27.06.2008 року з усіма забезпечувальними договорами (а.с.26 т.2).

Про заміну кредитора у зобовязанні позивачу, станом на 2012 рік (в матеріалах справи відсутні дані про дату звернення ОСОБА_1 з даним позовом до ТОВ «Український промисловий банк» до суду) було відомо. Це підтверджується рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 14.12.2010р. по справі №2-2177 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки яким вимоги нового кредитора були задоволені (а.с.45-48 т.2).

Відповідно до ст.33 ЦПК України, в редакції яка діяла на час розгляду справи, суд за клопотання позивача, не припиняючи розгляду справи, змінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції не зясував всіх обставин по справі та обмежився колом осіб, які були зазначені позивачем ОСОБА_1 не залучивши ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі.

Враховуючи наведене колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що розглядаючи даний спір, судом першої інстанції не було повно і всебічно з'ясовано всіх обставин справи, допущено порушення норм процесуального права, що в даному випадку відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року) є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, т.я. суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки діючим на час перегляду судового рішення процесуальним законом не передбачена можливість залучення на стадії апеляційного розгляду у якості відповідачів інших осіб, зокрема, ПАТ «Дельта Банку», без якого ухвалити законне та обґрунтоване рішення по даній справі не можливо, а судом першої інстанції належний відповідач до участі у справі залучений не був, то апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист прав споживачів.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на висновок суду апеляційної інстанції, оскільки є предметом розгляду у разі предявлення позову до належного відповідача по справі ПАТ «Дельта Банк».

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» задовольнити.

Заочне рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 серпня 2012 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживачів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 3404702), судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1609 (одна тисяча шістсот дев`ять) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2018 року.

Головуючий Агєєв О.В.

Судді: Азевич В.Б.

ОСОБА_8