КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді І інстанції - Ладиченко С.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/944/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2014 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 11 грудня 2013 року і до повноліття дитини.

11 вересня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва видано судовий наказ згідно до якого заяву ОСОБА_3 задоволено і стягнено з нього, ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем зазначається, що даним видаючи наказ про стягнення з нього аліментів повторно на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Голосіївський районний суд порушив його права і фактично незаконно було скасовано рішення суду першої інстанції, а саме збільшено розмір аліментів, що призвело до погіршення матеріального становища ОСОБА_2, оскільки він офіційно не працює з 2011 року, на його утриманні перебуває дитина-інвалід - ОСОБА_5, на утримання якої також здійснюються аліментні витрати у розмірі 400 грн. щомісячно, відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним, просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів від розміру ? частин заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до 400 грн. у твердій сумі.

В березні 2018 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2, відповідно до якого, ОСОБА_3 наголошує, що донька ОСОБА_5 проживає разом з батьком та матір'ю, а відтак не потребує аліментних виплат.

Разом з тим, ОСОБА_2 є особою працездатного віку й доказів того, що він є непрацездатним чи обмежено працездатним за станом здоров'я до позову не було додано.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції законодавства при ухвалення судового наказу, а саме збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судом не було взято до уваги суттєві життєві обставини позивача, що пов'язані з доглядом за донькою-інвалідом, які полягають у спеціальних щоденних медичних заходах, необхідних для забезпечення нормального життя дитини. Судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки доказам щодо погіршення стану здоров'я позивача й зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року та постановити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

18 вересня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_3. У своєму відзиві ОСОБА_3 наголошує на тому, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Також судом була дана належна правова оцінка наданих позивачем довідок медичних установ щодо стану його здоров'я.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 11 грудня 2013 року і до повноліття дитини (а.с. 14-17).

Згідно до довідки-розрахунку, виданої 05 грудня 2017 року головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, виконавчий лист по виконанню рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2014 року перебуває у вказаному відділі на виконанні та з ОСОБА_2 здійснюються відповідні утримання (а.с.39).

11 вересня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва згідно до заяви поданої ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

Також із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій сумі в розмірі 930 грн., щомісяця, починаючи з 06 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.50-51).

Вирішуючи вказаний спір та постановляючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що не було виявлено істотних обставин, які б унеможливлювали виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по сплаті аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісячно, а також не було надано достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище позивача або його непрацездатність чи обмежену працездатність.

Колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні роз'яснення щодо підстав зміни розміру аліментів наведені Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови &q?ен;Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів&q?и ; від 15 травня 2006 року №3.

Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоров'я, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Висновок місцевого суду про відсутність доказів в підтвердження зміни матеріального стану позивача колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять докази в підтвердження зміни матеріального стану позивача, що є однією з підстав для застосування ст. 192 СК України.

Так із матеріалів справи вбачається, що після винесення Голосіївським районним судом м. Києва судового наказу у позивача виник додатковий обов'язок сплачувати також аліменти на неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною інвалідом, що підтверджується рішенням Бориспільського районного суду від 10 березня 2018 року та посвідченням дитини-інваліда (а.с.20, 50,51).

З врахуванням викладених обставин колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та зменшення розміру аліментів визначених судовим наказом виданого 11 вересня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва та відповідного зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно.

Доводи апелянта щодо зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів в частках на тверду грошову суму суперечать нормам Сімейного кодексу, оскільки право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків з ким проживає неповнолітня дитина, а не платнику аліментів (ст. 181 ч.3 СК України).

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку з тим що відповідачка звільнена від сплати судового збору, тому витрати позивача пов'язанні із сплатою судового збору при зверненні до місцевого суду та подачі апеляційної скарги підлягають до часткового стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 в розмірі 848 грн. (а. с. 2,90 ) .

При цьому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 &q?ою;Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників&q?яг; у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб оригінал виконавчого документа.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 -383 ЦПК України, ст. 192 СК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, призначених судовим наказом Голосіївського районного суду м.Києва у справі №752/15281/17 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ( прож. АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) 848 грн. сплаченого судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв