Справа № 353/897/18
Провадження № 2/353/438/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Круховської С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області. На даний зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 12.03.1988 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 У його дружини ОСОБА_4 була тітка (рідна сестра її матері) ОСОБА_5, яка була зареєстрована та проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_2. Ще з початку подружнього життя вони з дружиною та дітьми часто приїжджали гостювати до тітки, оскільки в неї не було власних дітей, а її рідна сестра проживала за сотні кілометрів від неї, постійно допомагали тітці по господарству і доглядали за нею. Будинок, в якому проживала тітка був старий і вони розпочали будівництво нового будинку за адресою: АДРЕСА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (тітка) померла. Ще за життя вона посвідчила на його ім'я заповіт, яким заповіла йому вищевказане майно. Позивач прийняв спадщину за заповітом та бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_3

У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак до суду направив письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача - Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до довідки Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 138/02-11 від 24.04.2018 року за ОСОБА_5, яка була головою двору, значилиться житловий будинок (тип двору колгоспний), земельна ділянка для обслуговування ОЖБ - 0,15 га, земельна ділянка для ОСГ орієнтовно площею 0,18 га за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 6). Спадкоємцем житлового будинку по заповіту являється ОСОБА_1 (позивач) Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28.06.2018 року житловий будинок за вказаною адресою побудований у 1996 році (а.с. 9-11).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_5 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 37). Ще за життя ОСОБА_5 посвідчила на ім'я ОСОБА_1 (позивач) та ім'я ОСОБА_2 заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 житловий будинок розташований по АДРЕСА_3, а все інше належне їй на день смерті майно своїй сестрі ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту від 22.08.2005 року (а.с. 7).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 подавши у шестимісячний термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується копією заяви від 05.07.2016 року (а.с. 36). Згідно довідки Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 355/02-11 від 05.07.2016 року ОСОБА_5 на день смерті проживала одна по АДРЕСА_2 (а.с. 38).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 280/2016 від 05.07.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_5 (а.с. 35-57), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який бажав прийняти та прийняв спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає ОСОБА_2 в нотаріальному порядку відмовилась від обов'язкової частки у спадщині та від спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, що підтверджується копією заяви від 14.04.2016 року (а.с. 36 зворот). Згідно ч. 1 ст. ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 48-49).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_3, які залишилась після смерті ОСОБА_5, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 346/02-31 від 04.04.2018 року (а.с. 8).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи (копія посвідчення серії НОМЕР_2, а.с. 5) та є звільненим від сплати судового збору, то судовий збір слід покласти на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268, 1275 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Судовий збір покласти на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак