Провадження № 2/537/126/2018
Справа № 537/4787/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд постановити рішення, яким стягнути на її користь з ОСОБА_3 витрати, повязані з лікуванням в розмірі 3 054,02 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження в даній цивільній справі на підставі ст. 251 ЦПК України, оскільки кримінальне провадження за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 на даний час не закрито та досудове розслідування не завершено.

Відповідач в судовому засіданні підтримав клопотання свого представника та просив суд його задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача, оскільки позовні вимоги обґрунтовані не лише матеріалами кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників розгляду справи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 054,02 грн. та моральної шкоди в сумі 25 000, 00 грн.. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач спричинив позивачу легкі тілесні ушкодження та вчинив злочин.

Так позивачем у справі подано позов до відповідача про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140. На даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не завершено. Вирок, яким відповідача ОСОБА_3 було б визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на даний час не ухвалено.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, згідно вимог чинного законодавства вбачається, що у випадку спричинення шкоди, особа відповідає за завдану шкоду, якщо вона її завдала, а також якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому дані обставини, у випадку їх наявності, також повинні встановлюватися в ході розгляду кримінальної справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, обов'язком суду є зупинення провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного чи господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Крім цього, без вироку суду відносно ОСОБА_3, який згідно ст. 62 Конституції України на даний час вважається таким, що є невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яким буде встановлено наявність чи відсутність його вини у вчиненому злочині, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд відповідно до ст. 23 ЦК України позбавлений можливості визначитися із конкретним розміром відшкодування моральної шкоди, у випадку, якщо дійде до переконання що моральна шкода дійсно була спричинена позивачу. При цьому, учасники справи не заявляли до суду клопотання щодо призначення експертизи з метою встановлення конкретного розміру відшкодування моральної шкоди.

Тобто у даному випадку суд позбавлений можливості ухвалити в повній мірі обґрунтоване рішення у цивільній справі.

Враховуючи вищевикладене, зясувавши обставини справи, а також беручи до уваги те, що результати розгляду кримінального провадження № 0001140 впливають на розгляд даної справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до вирішення питання по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140.

Керуючись ст. 251, 260, 261 ЦПК України, суд,-

постановив:

Клопотання представника відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину - до вирішення питання по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 20.04.2018 року

Суддя: І.І.Дядечко