Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майножитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на 2/3 частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 23 червня 2017 року, та на 1/3 частки як за членом колгоспного двору. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно через відсутність на нього правовстановлюючих документів.

У судове засідання позивач не з»явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив

Житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області належить до колгоспного двору, який складається із голови двору та 2-х його членів.

Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Теребовлянського району від 13 лютого 2018 року № 66 головою колгоспного двору був ОСОБА_4, який помер 18 січня 2000 року, а членами двору його дружина ОСОБА_3, яка померла 23 червня 2017 року, та їх внук позивач ОСОБА_1. Кожному із них належало по 1/3 частки у майні колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області, яку прийняла його дружина ОСОБА_3, оскільки на час смерті вона разом із ним проживала.

Таким чином, ОСОБА_3 належить 2/3 частки у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області.

Позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частки у вказаному нерухомому майні, як члену колгоспного двору.

Після смерті баби позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 у встановлений законом термін звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, яка складається із 2/3 частки у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с. с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області.

Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу ОСОБА_5 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку із відсутністю належного правовстановлюючого документа.

Інші спадкоємці померлої ОСОБА_3 за законом її дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали нотаріусу заяви про небажання спадкувати майно за законом після смерті матері.

Відповідно до даних Теребовлянського бюро технічної інвентаризації вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 269824 грн

Судові витрати позивач просить покласти на нього.

Згідно з ст.120,123 ЦК УРСР (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що позивач прийняв спадщину, оскільки на день смерті проживав разом із бабою, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування після смерті 23 червня 2017 року ОСОБА_3, та на 1/3 частки, як за членом колгоспного двору.

Керуючись ст.76-80, 200, 263-265 ЦПК України, ст.120,123 ЦК УРСР, ст.1258, 1266, 1268 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Ілавче, вул.Хліборобська,14, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких на 2/3 частки в порядку спадкування після смерті 23 червня 2017 року ОСОБА_3, та на 1/3 частки, як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя