КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи №755/5449/17
Головуючий у першій інстанції - Чех Н.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/999/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого cудді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та просила суд в порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та відповідачем 23 липня 2013 року та посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори АнциферовоюА.М.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 23 липня 2013 року між нею та відповідачем було укладено Договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Анциферовою А.М., реєстровий № 2-1357.

Згідно умов договору вона передала у власність відповідача належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, а відповідач прийняв на себе зобов'язання довічно утримувати її, а саме: забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов її нормальної життєдіяльності. Вони також домовилися, що утримання, в тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється ними за спільною згодою в розмірі 750,00 грн. на місяць. Крім вказаної суми, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру в терміни, встановлені договорами, а саме: послуги ЖЕК по утриманню будинку, плату за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання, електроенергію, абонентську плату за телефон, послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплати домофону.

Пунктом 8 окремо передбачено, що сума грошового утримання - 750,00 грн. підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України. Починаючи з дати укладення вказаного Договору по дату подання даного позову, відповідач систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання обов'язку, покладеного на нього нормами пункту 8 Договору, а саме: сплачує грошове утримання без урахування індексу інфляції.

27 лютого 2017 року ОСОБА_2 направила лист відповідачу про сплату коштів з урахуванням індексу інфляції, але лист повернувся без вручення за закінченням терміну зберігання. Позивачка є літньою, самотньою людиною, дитиною війни, потребує стороннього догляду та заслуговує на забезпечення достатнього і нормального в загальнолюдському розумінні рівня життєдіяльності. Загальна сума боргу відповідача з урахуванням індексу інфляції становить 39 550,50 грн. Вважає, що не виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині несплати їй грошового утримання з урахуванням інфляції порушує ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в контексті існування її права на «правомірні або законні очікування» від мирного володіння майном, в даному випадку на грошове утримання. У зв'язку з чим просила розірвати договір та повернути їй квартиру.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення місцевого суду скасувати як необґрунтоване та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, відповідача та його представника, які просили залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що23 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Анциферовою А.М. та зареєстрований за №2-1357.

Згідно умов вказаного Договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 за умовами укладеного Договору зобов'язався довічно утримувати ОСОБА_2, а саме забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які вона самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Сторони домовилися, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 750,00 грн. на місяць, які будуть щомісячно надаватися ОСОБА_2 шляхом банківського або поштового переказу або готівкою під розписку. Крім вказаної суми, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру, у терміни, визначені договорами. Сторони погодили, що кошти на комунальні послуги надаються ОСОБА_2 У разі зміни тарифів відчужувач повідомляє набувача протягом 5 днів з дня отримання квитанцій. У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужував самостійно, на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, згідно обумовлених сум. Набувач зобов'язується здійснити поховання відчужувача після смерті. Грошове утримання виплачується щомісячно до 10 числа поточного місяця поштовим переказом або готівкою під розписку або на банківський рахунок. Сума грошового утримання підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України. Одноразове грошове утримання становить 45 000,00 грн., які відчужував отримав повністю від набувача перед підписанням договору. Відчужувач засвідчив, що визначене сторонами щомісячне грошове утримання є достатнім для підтримання повноцінного та якісного життєвого рівня відчужувача та не потребуватиме подальшого перегляду сторонами умов договору. Набувач гарантував, що відчужувач залишає за собою довічне право на проживання у вказаній квартирі. Відчужувач не має права вселяти та реєструвати в квартиру інших осіб.

Згідно п. 15 Договору він може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін у судовому порядку. При розірванні договору у судовому порядку, відчужувач зобов'язаний повернути набувачу усі витрати, які набувач поніс при виконанні Договору протягом його дії згідно п.п. 7-9 цього Договору.

Сторони договору зобов'язалися дотримуватися умов цього Договору та вимог чинного законодавства України.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що відповідач у справі ОСОБА_3 належним чином виконував взяті на себе зобов'язання за вказаним Договором довічного утримання, а саме сплатив відчужувачу визначену сторонами одноразове грошове утримання в сумі 45 000, грн. та своєчасно сплачував кошти на утримання ОСОБА_2 в сумі 750 грн. та кошти на сплату комунальних послуг. Не сплату відповідачем індексації грошових коштів визначених п. 8 Договору суд не визнав порушенням договору, та послався на те, що в подальшому відповідач вказані кошти сплатив, а позивачка їх отримала, а тому вважав доводи позивачки про наявність підстав для розірвання Договору довічного утримання не доведеними.

Однак погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Частиною першою статті 749 ЦК Українипередбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, укладаючи вказаний Договір сторони у пункті 8 Договору довічного утримання сторони передбачили, що сума грошового утримання підлягає індексації та нараховується щорічно у лютому чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляцій споживчих цін.

З матеріалів справи видно, що не дивлячись на те, що обов'язок сплати індексації грошового утримання у набувача - ОСОБА_3 , виник в лютому 2014 року, в лютому 2015 року, в лютому 2016 року, в лютому 2017 року. Відповідач вказаного свого обв'язку не виконував, у зв'язку із чим позивачка 28 лютого 2017 року направила йому претензію щодо виконання вказаного обов'язку (а.с.16,17), однак дана претензія не була задоволена відповідачем, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

Із матеріалів справи також вбачається, що відповідач подаючи заперечення на позовну заяву заперечив щодо вимог позивачки про сплату індексації посилаючись на те, що ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не передбачено індексацію вказаного виду виплат (а.с.63).

Однак погодитися із вказаною позицією відповідача колегія суддів не може виходячи з того, що сторони укладаючи Договір довічного утримання і в п. 8 Договору визначили даний обов'язок відповідача, а крім того, індексація грошового утримання при укладення договору довічного утримання передбачена також ст. 751 ЦК України.

Заперечення відповідача про те, що несвоєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору, не заслуговує на увагу, оскільки зазначена умова договору прямо передбачена п. 8 Договору та не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо індексації матеріального забезпечення.

Оплата індексації грошового утримання після звернення позивача до суду із вказаним позовом не є підтвердженням належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором довічного утримання.

Відповідно до пункту 1 частини першою статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно з частиною першою статті 756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане.

Оскільки при розгляді справи було встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за договором довічного утримання в частині здійснення оплати індексації грошового утримання, що передбачено п.8 Договору та ст. 751 ЦК України, то колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертаючись до суду сплатила судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 640 грн. та 960 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 1600 грн. (а.с.2,165).

Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення позову, то на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 382 -384 ЦПК України, ст. 755 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання від 23 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Анциферовою А.М., реєстровий № 2-1357.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 прож. АДРЕСА_4) сплачений судовий збір при подачі позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв