КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №375/298/18-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/2539/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії судової палати у цивільних справах - головуючого - судді Сержанюка А.С., суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С., розглянувши цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитом, яка станом на 31.12.2017 року складає 22622.36 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4 099.91 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 16 969.00 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф ( фіксована частина ) - 500 грн., штраф ( відсоткова складова ) - 1 053.45 грн. та судові витрати - 1 762.00 грн.

Позивач зазначає, що 24.06.2011 року між сторонами у справі був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Окрім цього, вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між ОСОБА_1 та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач на час укладення кредитної угоди дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Однак, відповідач не виконує належним чином умови укладеного правочину, що спричинило виникнення зазначеної заборгованості.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк &quПу;ПриватБанк&q?не; до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4 099.91 грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат - 319.33 грн., а всього 4 419.24 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмолено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом та штрафу.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ &qu ;ПриватБанк&q?бґ; зазначає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету.

Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту, що має місце з огляду на наявні у матеріалах справи копії такого документа, на переконання суду, фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Наразі, суд вважає, що зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 (справа № 6-2320цс16).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 4 099.91 грн., оскільки відповідач фактично отримав кредит у зазначеній сумі і що підтверджується розрахунком позивача, який не заперечується відповідачем та не викликає сумнівів у суду в цій частині вимог, а тому, на переконання суду, є належним та допустимим доказом такої обставини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиву на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 24.06.2011 року між сторонами у справі був укладений договір ( б/н ).

За умовами правочину, відповідач отримала кредит у розмірі 4 100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 9, 10, 11-34 ).

Заборгованість відповідача за кредитом, станом на 31.12.2017 року, складає 22 622,36 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 4 099.91 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 16 969.00 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф ( фіксована частина ) - 500 грн., штраф ( відсоткова складова ) - 1 053.45 грн. ( а.с. 7-8 )

При цьому, 09 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 4-6 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року, серед іншого, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо відсотків за правочином та штрафу відмовлено за необґрунтованістю заявлених вимог ( а.с. 53-56 ).

При цьому, місцевий суд стягнув кредитну заборгованість в розмірі 4 099.91 грн., посилаючись на отримання кредиту відповідачем, що підтверджується розрахунком банку, який не заперечуєтьсяОСОБА_1 та не викликає сумнівів у суду.

Вирішуючи справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», суд другої інстанції не погоджується із висновками місцевого суду в частині відмови у позові і вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, факт виконання позивачем своїх зобов'язань за правочином, підтверджується анкетою-заявою б/н від 26 червня 2011 року, розрахунком заборгованості, згідно яких вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами ( а.с. 7-8, 9 ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надала ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанцій та не звернувся до суду про визнання його недійсним.

При цьому, суд першої інстанції визнав розрахунок в частині заборгованості за кредитом у розмірі 4 099,91 грн. достовірним.

Однак, в іншій його частині визнав недоведеним, посилаючись на відсутність згоди між сторонами щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу.

При цьому, місцевий суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості за вказаними складовими правочину і таких не надав відповідач до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинен був довести ті обставини, на які б він посилався як на підставу своїх заперечень.

При цьому, ОСОБА_1 не звільнена від обов'язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України і за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до положень ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України і щодо відсотків за користування кредитом та штрафу.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення щодо відмови у заявлених позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та штрафу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення зазначених позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір ( а.с. 41, 77 ) у розмірі 4 405 ( 1 762 + 2 643 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити. Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 16 969.00 грн., штраф ( фіксована частина ) - 500 грн., штраф ( відсоткова складова ) - 1 053.45 грн. та судовий збір у розмірі 4 405 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник