Справа № 715/2323/18
Провадження № 2/715/877/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Григорчака Ю.П.

секретар судового засідання Ткач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання осіб такими, що втратили право на частки в майні колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам'янка Глибоцького району Чернівецької області помер її чоловік - ОСОБА_5. Останній був постійно зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 Спадкоємцями за законом першої черги, окрім неї, є відповідачі по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Вона вчасно подала заяву до Глибоцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючі документи на спадкове майно. На даний час вона постійно зареєстрована та проживає в спадковому будинку по АДРЕСА_1 та фактично прийняла спадщину. Згідно із записом у погосподарській книзі вищевказаний житловий будинок станом на 1 січня 1991 року відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» головою колгоспного двору був зазначений її померлий чоловік ОСОБА_5, який був членом колгоспу. У вказаному будинку були зареєстрованими та проживали станом на 1990-1991 роки: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22.03.1994 році відповідачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) вибула зі спірного домоволодіння та по даний час свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребувала. 11.09.1989 році відповідач ОСОБА_3 вибув з вказаного домоволодіння та по даний час свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребував. 17.09.1991 році відповідач ОСОБА_4 вибув з вказаного домоволодіння та по даний час свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребував. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося станом на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Зважаючи на те, що вказані відповідачі після свого вибуття з вказаного домоволодіння більше трьох років будь-яку частку в майні колгоспного двору не витребували по сьогоднішній день, вважає, що вони втратили свої частки в майні колишнього колгоспного двору. Вказує на те, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Вказані обставини сторонами ніколи не оспорювались. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та визнати колишніх членів колгоспного двору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору у домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_1; визнати за нею права власності на спадкове нерухоме майно після смерті чоловіка - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, розташоване в АДРЕСА_1

07 листопада 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 28 листопада закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 05 грудня 2018 року.

20 листопада 2018 року від відповідача - Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області до суду надійшла про визнання позову ОСОБА_1 в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області.

20 листопада 2018 року від відповідачів по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшли заяви, відповідно до змісту яких вони позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять справу розглянути без їх участі.

05 грудня 2018 року від представника позивача по справі - ОСОБА_6 до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що спірне на сьогодні майно станом на 1991 рік відносилося до категорії колгоспних дворів, що підтверджується копією особового рахунку ОСОБА_8 за 1991-1995 роки. В господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до погосподарської книги №8 за 2001 - 2005 роки у господарстві ОСОБА_5 проживали, крім нього, його дружина - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_4.

Згідно довідки №1615 від 22.05.2018 року, виданої виконкомом Кам'янської сільської ради, ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав у будинку АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті. Разом із ним в одному будинку була зареєстрована та проживала ОСОБА_1.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження НОМЕР_1, 01.09.1968 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтв про народження НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3. Їх батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам'янка Глибоцького району Чернівецької області.

Відповіддю нотаріуса від 15.11.2018 року на запит суду підтверджується факт прийняття спадщини позивачкою ОСОБА_1 після смерті чоловіка - ОСОБА_5

До спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 126,3 кв.м., в тому числі житловою площею 71,8 кв.м., поверху підвального літ. «Апд», прибудови літ. «А1», тамбура літ. «А2», ганку літ. «а», гаража літ. «Б», сараїв літ.літ. «В», «Д», «Е», «Є», «Ж», «И», убиральні літ. «Г», підвалу літ. «ЄПД», літньої кухні літ. «З», ганку літ. «з», колодязя №1, огорожі №2-9, каналізаційний колодязь №10, вимощення №І.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу в редакції станом 2003 рік при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

За приписами ст. 120, ст. 121 та ст. 123 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вибули зі спірного на сьогодні господарства в 1994, 1992 та 1995 роках відповідно. Відтак, до факту зміни ними місця свого проживання в цих роках та вибуття з господарства по АДРЕСА_1 не можливо в якості правого регулювання застосувати ст. 126 ЦК УРСР, яка на той час вже не діяла.

Разом з тим, позивачці, як члену колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, належить 1/5 нерухомого майна за вказаною вище адресою. Крім того, їй, як єдиному спадкоємцю першої черги, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, належить також 1/5 його частина в спірному нерухомому майні як члена колишнього колгоспного двору.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи лише в частині визнання за нею права власності на 2/5 частини спірного нерухомого майна

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою по АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_6, виданий Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 25 січня 2000 року, право власності на 2/5 частини нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається із: житлового будинку літ. «А», загальною площею 126,3 кв.м., в тому числі житловою площею 71,8 кв.м., гаража літ. «Б», сараїв літ.літ. «В», «Д», «Е», «Є», «Ж», «И», убиральні літ. «Г», літньої кухні літ. «З», колодязя №1, огорожі №2-9, каналізаційного колодязя №10, вимощення №І.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: