Справа №521/9757/18
Провадження №2/521/3397/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд місто ОСОБА_1 у складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що сторони перебувають у шлюбі, в період перебування в якому у них народились діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач не приймає участі в утриманні дітей.

Як зазначає ОСОБА_2 у своїй позовній заяві, діти систематично хворіють, потребують значних витрат на ліки, харчування.

У звязку з викладеним, позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4; ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а з 10 квітня 2029 року стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення останньою повноліття.

Крім того, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати у розмірі 3 500,00 гривень на утримання малолітніх дітей щомісячно, починаючи з дня звернення із даною позовною заявою до суду й до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, проте, до суду надійшло клопотання, у якому відповідач визнав повністю позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей. Також, ОСОБА_3 визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання дітей частково у розмірі не більш ніж 1 000,00 гривень.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявилась, але від сторони надійшла заява, в якій особа підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд ухвалити рішення по вказаній справі.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не зявився, але надав заяву про часткове визнання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №144324, виданого Другим Малиновським ВДРАЦС Одеського міського управління юстиції 02 квітня 2011 року, 02 квітня 2011 року ОСОБА_3 на ОСОБА_6 уклали шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис №131 від 02 квітня 2011 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Шелкова».

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №266065, виданого Другим Малиновським ВДРАЦС Одеського міського управління юстиції 17 травня 2011 року, 10 квітня 2011 року народився ОСОБА_4, батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №382329, виданого ВДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 11 березня 2014 року, 26 лютого 2014 року народилася ОСОБА_5, батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Судом звернуто увагу, що діти проживають з матірю.

Зокрема, відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію №605 від 18 травня 2018 року, виданої ОСН КМ «Сахарний», за адресою: м. Одеса, вул. Лугова, 33, зокрема, проживають ОСОБА_2, ОСОБА_5

Крім того, з огляду на акт про спільне проживання, складений сусідами ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за адресою: м. Одеса, вул. Лугова, 33, проживають ОСОБА_2 разом із своїми дітьми: ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до довідки №2 від 08 листопада 2018 року ОСОБА_3 працює у ТОВ «Алгіс» з 01 листопада 2015 року до моменту складення довідки на посаді начальника виробничого участку.

Як вбачається із вищевказаної довідки за період: з грудня 2017 року по жовтень 2018 року ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 60 273,68 гривень.

Відповідно до листа №19 від 29 листопада 2018 року КНП «Дитяча міська поліклініка №7» Одеської міської ради, зокрема, дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився недоношеною дитиною, знаходиться на обліку в інфекційній лікарні з приводу гострого ентероколіту, гострого респіраторного захворювання, у дитини виявлено хронічний аденоїдіт. У період з 21 вересня 2015 року до 01 жовтня 2015 року хлопчик знаходився з діагнозом ГРВІ, гострий обструктивний бронхіт, ДН ІІ у КУ «ДМЛ ім. Б.Я. Резника». У 2016 році дитина перенесла ГРВІ чотири рази. Згодом, ОСОБА_4 встановлено діагноз бронхіальна астма, екзогенна форма, середньої важкості. У 2018 році дитина знов таки знаходилась на лікуванні у КУ «ДМЛ ім. Б.Я. Резника» з діагнозом гострий простий бронхіт, гострий ринофарингіт, ацетоноуриний синдром.

Судом звернуто увагу, що з огляду на вищевказаний лист саме мати виконує усі рекомендації дільничного лікаря педіатра.

Стороною позивача надано до суду медичну документацію ОСОБА_4, зокрема, виписки із історій хвороб №№3862, 1570, 3581, 408, 3619, квитанції про сплату лабораторних досліджень на імя ОСОБА_4 та результати відповідних досліджень, з яких суд доходить висновку, що дитина дійсно часто хворіє та потребує постійного догляду та лікування.

Крім того, суду представлена виписка із історії хвороби №3619 на імя ОСОБА_5, із якої вбачається, що дитина хворіла на гострий бронхіт, ринофарингіт.

Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обовязку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Як вбачається із ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.ч. 1,2,3 СК України Стаття 181способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу ст. 182 ч. 1,2,3 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно із ст. 183 ч.1 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 ч. 1 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом звернуто увагу на той факт, що відомості про працевлаштування відповідача відсутні. Суд також враховує, що з 01 грудня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626,00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років 2027,00 гривень, мінімальна заробітна плата 3723,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком до 6 років 1626,00 х 0,5 = 813,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від 6 років до 18 років 2027,00 х 0,5 = 1 013,00 гривень.

Крім того, у силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат з відповідача ОСОБА_3, суд звертає увагу, що діти подружжя дійсно часто хворіють та потребують значних витрат на лікування.

Такі витрати мають усвідомлюватись батьками, повинні бути посильними для них та відповідати рівню їх достатку. Усі найважливіші питання життя сімї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності (стаття 54 ч.2 СК України), питання виховання дитини також вирішується батьками спільно (стаття 157 ч.1 СК України).

Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України).

Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобовязує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд частково погоджується із обґрунтованістю вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей та вбачає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів доходів на утримання дітей щомісячно до досягнення останніми повноліття, а з 10 квітня 2029 року у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача на утримання ОСОБА_5 щомісячно до 26 лютого 2032 року.

Також, суд вбачає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання спільних дітей подружжя у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення із позовною заявою до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 1 409,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів доходів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року й до досягнення дітьми повноліття, а з 10 квітня 2029 року у розмірі ? частини від усіх видів доходів ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до 26 лютого 2032 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати у розмірі 1 500,00 гривень на лікування малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно з 08 червня 2018 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до 10 квітня 2029 року із подальшим вирахуванням тієї частини, що присуджувалась на утримання ОСОБА_4, на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення останньою повноліття, тобто до 26 лютого 2032 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 1 409, 60 гривень.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про сторін та інших учасників справи згідно статті 265 ч.5 п.4:

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 65000, м. Одеса, вул. Лугова, 33, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 47, кв. 16, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: І.В. Плавич

суду набрало законної сили 30.11.2012 року.