Постанова

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 343/2419/16-ц

провадження № 61-11986св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2017 року у складі суддів Горейко М. Д., Ясеновенко Л. В., Васильковського В. М.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заява мотивована тим, що з 2005 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 Вказувала, що у них були дуже добрі сімейні стосунки, взаєморозуміння та взаємоповага, вони спільно вели господарство, обробляли біля хати земельну ділянку, мали спільний сімейний бюджет, разом сплачували комунальні послуги, здійснювали поточний ремонт будинку. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 вона займалася його похованням.

Зазначала, що жодних спорів щодо спадщини померлого між його спадкоємцями на час подання заяви немає. Після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі із заявою про видачу одноразової допомоги на поховання та останньої пенсії померлого, проте їй було відмовлено, оскільки вона не є його офіційною дружиною. Для отримання заявником одноразової допомоги на поховання та пенсії за останній місяць життя померлого необхідно встановити факт її проживання із ОСОБА_2 як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Посилаючись на викладені обставини ОСОБА_1 просила встановити факт її проживання з ОСОБА_2 з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року заяву задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2005 року до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані докази, зокрема, довідка № 2207, видана Княжолуцькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області 28 серпня 2016 року, підтверджують факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2005 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Встановлення зазначеного факту необхідне для отримання одноразової допомоги на поховання та пенсії за останній місяць життя померлого, тому заява підлягає задоволенню.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2017 року рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що з урахуванням встановлених обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання одноразової допомоги на поховання та пенсії за останній місяць життя померлого, виплата яких передбачена статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і встановлення такого факту не пов'язано зі спором про право.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не надав належної оцінки всім суттєвим обставинам справи та не в повній мірі дослідив надані докази; встановлення судом факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не тягне за собою підстав для призначення пенсії по втраті годувальника, оскільки відповідно до частини другої статті 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

30 серпня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу призначено до судового розгляду. 28 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 234 ЦПК України(в редакції, чинній на час розгляду справи) справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

На підставі пункту 5 частини першої статті 256 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами) суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно частини другої статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до статті 256 ЦПК України(у редакції, чинній на момент розгляду справи судами) у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту у тому числі проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За вимогами частини першої статті 259 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами) у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2

Згідно довідки виконавчого комітету Княжолуцької сільської ради № 2207, виданої 28 серпня 2016 року ОСОБА_1 дійсно проживала і вела спільне господарство з 2005 року разом із співмешканцем ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року і займалася його похованням.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_2 заявник зверталася до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про видачу їй одноразової допомоги на поховання та пенсії померлого за останній місяць його життя, проте їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документального підтвердження проживання однією сім'єю.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення»суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім'ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, суди дійшли висновку про доведення позивачем факту її проживання із ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу шлюбу, оскільки вони разом проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Встановлення вказаного факту є необхідним для отримання ОСОБА_1 одноразової допомоги на поховання та пенсії за останній місяць життя померлого, виплата яких передбачена статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому судові рішення відповідають вимогам частини першої статті 259 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами).

Доводи касаційної скарги про те, що встановлення судом факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути підставою для призначення пенсії по втраті годувальника, а тому рішення суду про встановлення такого факту необхідно скасувати, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не стосуються обставин, на які посилалася заявник у заяві при зверненні до суду та які встановлені судами. Заява ОСОБА_1 не містить вимоги про встановлення факту перебування на утриманні померлого ОСОБА_2, який надає право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, та такі обставини не були предметом дослідження судами попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П. Штелик