1Справа № 335/1599/18 2/335/1032/2018
30 березня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря Тимченко А.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, -
В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого зазначила, що 04 грудня 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2014 року шлюб розірвано. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину окремо, щомісяця, починаючи з 04.03.2013 року й до досягнення дітьми повноліття. Позивач посилаючись на те, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, а також на те, що визначена раніше рішенням суду сума аліментів не може задовольнити щоденні звичайні потреби дітей, відповідач добровільно не хоче збільшувати розмір аліментів, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх синів з 600,00 грн. на кожну дитину окремо, щомісяця, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) до 20.12.2028 року, а далі у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) до 18.01.2031 року, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 14.02.2018 року.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання провести у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.
Розглянувши позовну заяву та матеріали заяви, суд приходить до наступного.
У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що 04 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області зроблено актовий запис №1270.
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №166492 видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 11.01.2011 року, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖС №221716 видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 24.01.2013 року.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 13 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб розірвано.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 08 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. на кожну дитину окремо, щомісяця, починаючи з 04.03.2013 року й до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі №143цс13.

Статтею 150 СК України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися за виховання дитини, про її здоровя, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Однак відповідач ухиляється від утримання дітей, їх виховання, не піклується про здоровя, фізичний та духовний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сімї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

В статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 600 грн. на кожну дитину окремо щомісяця на 1/3 частину заробітку (доходу) щомісяця з відповідача на двох дітей до досягнення старшою дитиною повноліття, а після в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обґрунтованими, у звязку із чим вони підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2) аліментів на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 600,00 грн. (шістсот гривень 00 коп.) на кожну дитину окремо, щомісяця, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) до 20.12.2028 року, а далі у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) до 18.01.2031 року, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 14.02.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Повне судове рішення складено 03.04.2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Суддя І.А.Крамаренко