Провадження № 2/761/4910/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києві в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Триндюк А.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мальцев С.С.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦІВІЛЬБУД», Київська міська професійна спілка працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд:

визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №347 К/ОС від 20.10.2017 року «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства»;

поновити ОСОБА_1 з 22.10.2017 року на посаді директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» на підставі Контракту №26 укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. На підставі підписаного між сторонами Контракту від 23.10.2012 р. №26, відповідачем було видано Наказ від 23.10.2012 р. №520 «ОС» «Про переукладання контракту з ОСОБА_1». Строк дії контракту №26 від 23.10.2012 р. з 23.10.2012 р. по 22.10.2017 р. включно. 13.03.2018 року на адресу ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» поштою простим листом надійшов Наказ №347 К/ОС від 20.10.2017 р. «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства», відповідно до якого з 22.10.2017 року припинено дію контракту від 23.10.2012 р. №26, звільнено ОСОБА_1 з посади директора ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 23.10.2012 р. №26 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, та з 23.10.2017 р. ОСОБА_1 призначено виконуючим обов'язки директора ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» до призначення керівника в установленому законодавством порядку. Позивач вважає наказ №347 К/ОС від 20.10.2017 р. про звільнення його з посади директора ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

У своєму відзиві, відповідач Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі вказуючи на те, що позивача було звільнено у зв'язку із закінченням строку дії контракту та відповідачем дотримано процедуру погодження і звільнення позивача передбачену законодавством України, а твердження позивача щодо неправомірності дій відповідача не відповідають дійсності.

Третя особа Київська міська професійна спілка працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів своїх пояснень щодо позову не надала, в своїй заяві вважала, що позов підлягає задоволенню.

Третя особа Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦІВІЛЬБУД» своїх письмових пояснень з приводу позову до суду не надала.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

Між ОСОБА_1 та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України був укладений контракт з директором підприємства, що є у державній власності від 23.10.2012 року №26, згідно якого ОСОБА_1 наймається (призначається) на посаду директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦІВІЛЬБУД».

На підставі контракту №26 Мінрегіоном видано наказ від 23.10.2012 року №520 «ОС» «Про переукладення контракту з ОСОБА_1».

Пунктом 6.1. Контракту №26 передбачено, що контракт діє з 22.10.2012 року по 22.10.2017 року.

Наказом №347 К/ОС від 20.10.2017 р. «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства», відповідно до якого з 22.10.2017 року припинено дію контракту від 23.10.2012 р. №26, звільнено ОСОБА_1 з посади директора ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 23.10.2012 р. №26 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, та з 23.10.2017 р. ОСОБА_1 призначено виконуючим обов'язки директора ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» до призначення керівника в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Державний секретар міністерства є вищою посадовою особою з числа державних службовців міністерства. Державний секретар підзвітний і підконтрольний міністру.

Державний секретар міністерства відповідно до покладених на нього завдань призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління міністерства.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу.

Як зазначає відповідач на виконання вимог положень ч. 2 ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» у зв'язку з закінченням терміну дії Контракту №26, Мінрегіоном направлено лист-запит до Київської міської державної адміністрації від 12.10.2017 року №7/21-10931 щодо погодження звільнення ОСОБА_1

Проте вказаний лист не містить вих. номеру та дати, а тому не можливо встановити коли саме був зроблений на направлений лист погодження про звільнення ОСОБА_1

Листом №001-3033 від 01.11.2017 р. Виконавчий орган Київської міської ради не заперечував проти звільнення ОСОБА_1.

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем було винесено наказ про звільнено позивача без отримання погодження на звільнення від Київської міської державної адміністрації.

Також 23.10.2017 р. позивачем була написана заява, в якій останній просив призначити його виконуючим обов'язки директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦІВІЛЬБУД» з 23.10.2017 р. до призначення керівника у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з наказу №347 К/ОС від 20.10.2017 р. «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства», однією з підстав його винесення зазначено саме заяву ОСОБА_1 від 23.10.2017 р., яка датована після винесення оскаржуваного наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати незаконним наказ №347 К/ОС від 20.10.2017 р. «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства»,з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями, щодо скасування наказу роботодавця, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає вірним визнати незаконним.

Позивач зазначає, що контракт укладений на невизначений строк, посилаючись на ст. 39-1 КЗпП України.

Відповідно до ст. 39 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Згідно ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Контрактом укладеним між ОСОБА_1 та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, а саме пунктом 6.1. Контракту №26 передбачено, що контракт діє з 22.10.2012 року по 22.10.2017 року.

Таким чином, контракт №26 від 22.10.2012 року є строковим, сторонами погоджено строк його дії, а саме до 22.10.2017 року, що підтверджується підписами сторін безпосередньо на контракті, а тому позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» задоволенню не підлягають, у зв'язку із закінченням строку дії контракту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦІВІЛЬБУД», Київська міська професійна спілка працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 39, КЗпП України, ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦІВІЛЬБУД», Київська міська професійна спілка працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі - задовольнити частково.

Визнати незаконним Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №347 К/ОС від 20.10.2017 року про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення ОСОБА_1 виконуючим обов'язки директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ