Справа № 626/1906/18
Провадження № 2/626/751/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: Константинов Д.С.

за участі секретаря: Краєвої А.Г.

представників позивача: Дейни , Назаренко

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення успадкованого майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, реєстр номера заборони №7 від 18.02.2000 року, який накладений ухвалою Красноградського районного суду Харківської області 17.02.2000 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що 04.11.2017 року помер її чоловік ОСОБА_3, з яким вона перебувала у незареєстрованому шлюбі близько 16 років. ОСОБА_3 заповідав їй свою квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті спадкодавця, вона у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Красноградського нотаріального округу Головного територіального управління в Харківській області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що квартира знаходиться під арештом відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 17.02.2018 року.

Після звернення позивача до архіву Красноградського районного суду Харківської області їй стало відомо, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 20.09.1997 року було визнано дійсним договір міни, за яким ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності АДРЕСА_3, а ОСОБА_1 відповідно передала ОСОБА_3 належну їй ? частину квартири АДРЕСА_1. Крім того судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю вартості обмінюваних жилих приміщень в сумі 1306,00 грн., в іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили.

Так як арешт спадкового майна у виді квартири АДРЕСА_1 позбавляє позивача права оформити спадщину і в подальшому розпоряджатися майном, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

10.10.2018 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову, так як позивач не надала доказів прийняття нею спадщини, а також звернула увагу, що арешт на майно, накладений відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області 384 від 17.02.2000 року, за адресою: АДРЕСА_4, а в позові позивач посилається на ухвалу від 16.02.2000 року та арешт майна за іншою адресою: АДРЕСА_5. Справу просить розглянути без її участі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5, яка діє за договором №1319 від 30.09.2018 року, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №606898 04.11.2017 року помер ОСОБА_3 (а.с.6)

За заповітом від 05.05.2006 року ОСОБА_3 заповідав позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках кожній все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право (а.с.14).

ОСОБА_6 померла 10 серпня 2007 року, що підтверджується копією її свідоцтва про смерть (а.с.15).

Представник ОСОБА_2 по довіреності ОСОБА_7 звернулась до приватного нотаріуса Красноградського нотаріального округу Головного територіального управління в Харківській області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2, як єдиною спадкоємицею за заповітом після померлого ОСОБА_3, на спадкове майно у виді ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що квартира знаходиться під арештом відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області (а.с.13).

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22.05.2018 року арешт нерухомого майна-квартири за адресою: АДРЕСА_6, що належить ОСОБА_3, був накладений на підставі ухвали 384 17.02.2000 року Красноградським районним судом Харківської області (а.с.7).

В той час відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 16.02.2000 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору міни квартири, була накладена заборона на здійснення якої-небудь угоди у відношенні квартири АДРЕСА_7 (а.с.9).

Копія вказаної ухвали була направлена на виконання державному нотаріусу Красноградського району ОСОБА_8 та приватному нотаріусу Красноградського нотаріального округу ОСОБА_9 за вихідним №384 від 17.02.2000 року (а.с.8).

Тобто в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна помилково при перенесенні відомостей з Єдиного реєстру заборон №07 від 18.02.2000 року було вказано номер і дату вихідної кореспонденції 384 від 17.02.2000 року, а не дата ухвали 16.02.2000 року.

Будь-які інші ухвали про накладення арешту на майно ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 або АДРЕСА_8 Красноградським районним судом Харківської області не постановлялись.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22.04.2002 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору міни недійсним було частково задоволено, а саме визнано недійсним п.4 договору міни 1/8 частки жилого будинку на 3/20 частки жилого будинку №114 по вул. Щучки м. Краснограда Харківської області від 20.09.1997 року, де вказано, що обмін здійснився без грошової доплати та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю вартості житлових приміщень, що обмінюються, з урахуванням індексації у сумі 1306,00 грн., а в іншій частині позову відмовлено.

Також представником позивачка надано до суду копію квитанції про перерахування відповідачу грошових коштів у сумі 1306,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як спір на підставі якого був накладений арешт на майно, вирішений 22.04.2002 року, рішення суду набрало законної сили, тобто відпали підстави для арешту майна. Заперечення відповідача по суті стосуються лише розбіжностей в даті постановлення ухвали про накладення арешту 16.02.2000 року і датою, що зазначена в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 17.02.2000 року, що фактично є технічною помилкою, інших підстав для відмови в задоволенні позову відповідачка не зазначила. Позивачка є єдиною спадкоємицею померлого, інші спадкоємці за заповітом і законом відсутні, і наявність арешту на спадкове майно позбавляє її законного права на оформлення спадщини і розпорядження в подальшому спадковим майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,76-81,258, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_9, власником якого є ОСОБА_3, що накладений відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 16.02.2000 року.

Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно квартири АДРЕСА_9, власником якого є ОСОБА_3, перенесений Красноградською державною нотаріальною конторою 29.05.2006 року за №3263951 з Єдиного реєстру заборон №07 від 18.02.2000 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року

Суддя