Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1574/18
Провадження № 2/209/982/18
РІШЕННЯ

іменем України

"05" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу №209/1574/18 (номер провадження 2/209/282/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - орган опіки та піклування служби у справах дітей адіміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про вселення та встановлення житлового сервітуту для неповнолітнього сина, стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району м.Кам'янське, про надання дозволу на реєстрацію неповнолітнього сина за місцем проживання, стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина.

В обґрунтування свого позову вказала, що з 1996 року по січень 2018 року вона та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет. 07.09.2003 року у них народився син ОСОБА_4. Після народження сина вони продовжували проживання однією сім'єю за адресою: м. Дніпродзержинськ /Кам'янське/ проспект 50 років СРСР /Наддніпрянський/, будинок 1«є» квартира 100, власниками якої були вона, її мати та двоє її неповнолітніх синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 В грудні 2005 року вони, співвласники, квартири продали її та в то в той же день 29.12.2005 року придбали квартиру за адресою м. Дніпродзержинськ/Кам'янське/

АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу. В 2008 році вона вирішила продати квартиру за адресою м. Дніпродзержинськ /Кам'янське / АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що її сини, співвласники квартири, були неповнолітніми, їй необхідно було отримати від органу опіки та піклування дозвіл на продаж квартири. При цьому вона повинна була надати зазначеному органу відомості про житло, в якому будуть мешкати діти на час оформлення придбання нового житла. Вони з батьком ОСОБА_4,ОСОБА_2 дійшли згоди на вселення синів в квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_2. Власником цього житла є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою дніпродзержинською державною

нотаріальною конторою 21.09.2004 року ВВМ №208196, реєстр № 1-2925. Вона після продажу їхньої з синами власності повинна була придбати квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_3 у свою власність та власність своїх синів. Вони оформляли документи на продаж квартири разом з ОСОБА_2 і він надавав згоду органам опіки та піклування на вселення її з неповнолітніми синами в свою квартиру за адресою м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_2. Відповідач, як батько неповнолітнього ОСОБА_4, давав згоду на продаж нею квартири за адресою м. Дніпродзержинськ (Кам'янське ), АДРЕСА_1. 25.02.2008 року договором купівлі-продажу було оформлено продаж квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ /Кам'янське/, АДРЕСА_3. Відповідач активно допомагав у придбанні квартири, оформленні документів, пов'язаних з придбанням житла. Коли вони з ним звернулись до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ /Кам'янське/, АДРЕСА_4, їй було відмовлено в оформленні договору купівлі-продажу з

незрозумілих їй причин. Власник зазначеної квартири, ОСОБА_6 продавала її в

терміновому порядку і тому нотаріусом було запропоновано оформити договір купівлі-

продажу квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), вул. Харківська буд. 11

кв. 34, на ім'я покупця ОСОБА_2, як батька ОСОБА_2

ОСОБА_7. Вона повністю довіряла ОСОБА_2, як своєму фактичному чоловікові та батьку

їхнього спільного сина, тому погодилась на таке оформлення придбання квартири за

адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_3.

Житло за адресою м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_3, було придбано на ім'я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 25.01.2008 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2008 року, Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.04.2018 року.

В квітні 2018 року їй стали відомі підстави неможливості оформлення в 2008 році на її ім'я договору купівлі-продажу квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_5. ОСОБА_9 отриманої в Архівному управлінні Кам'янської міської ради копії рішення виконкому Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 16.01.2008 року про дозвіл ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_10 на вчинення правочинів вона дізналась, що рішенням наданий дозвіл на продаж належної їм з сином квартири за адресою АДРЕСА_6, та на «укладання договору купівлі-продажу частини квартири АДРЕСА_7. Тобто в рішенні був наданий дозвіл на придбання частини квартири, адреса якої їй не відома і яку вони не збирались купувати.

Після оформлення договору купівлі-продажу квартири за адресою: м.Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_3, вона на протязі двох років вимагала у відповідача зареєструвати її з неповнолітніми дітьми в придбаній квартирі. В 2010 році вони були зареєстровані в квартирі за адресою: м. Дніпродзержинськ /Кам'янське/, АДРЕСА_3.

Весь час їхнього фактичного сімейного проживання відповідач зареєстрований в

комунальній квартирі за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), АДРЕСА_8. В 2011 році ОСОБА_2 вирішив приватизувати зазначену квартиру і запропонував їй зареєструвати їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 за адресою зазначеної квартири, щоб і він міг прийняти участь у приватизації житла. Для цього необхідно було сина зняти з реєстрації в квартирі за адресою: м.Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_3. Вона погодилась з цим і в грудні 2011 року ОСОБА_4 за заявою батька, власника житла, був знятий з реєстрації в квартирі за адресою м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_5, в зв'язку з вибуттям в м. Дніпропетровськ в Жовтневий район, де саме знаходиться квартира за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), АДРЕСА_8. З цього часу неповнолітній ОСОБА_4 ніде не зареєстрований.

Вона і її син ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі за адресою: м.Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_5 по теперішній час. Вона з неповнолітнім сином ОСОБА_4 проживають фактично без реєстрації в АДРЕСА_9 відповідно акту про проживання КП КМР «УКОЖФ» м. Кам'янське від 06.03.2018 року.

Останні два роки відповідач створив неможливі умови для проживання сина, а саме не має можливості користуватися гарячою водою, телевізором, комп'ютером, пральною машиною, не забезпечує сина одягом, взуттям, повноцінним харчуванням, не опікується його здоров'ям та розвитком. Останнім часом виникла гостра необхідність у реєстрації місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4, в зв'язку з необхідністю реєстрації для проходження ЗНО, оформлення закордонного паспорту та вирішення інших питань відносно його як громадянина України. Вона знову стала вимагати від відповідача зареєструвати сина за місцем його

проживання, але ніякої реакції від нього не дочекалась. Тоді вона звернулась за допомогою за місцем навчання сина в КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія № 39». Комісія адміністрації КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія №39» обстежила матеріально-побутові умови за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_10 та склала акт від 18.01.2018 року. По результатам обстеження з батьками неповнолітнього ОСОБА_2 09.02.2018 року комісією КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія № 39» була проведена бесіда, відповідно до якої необхідно вжити заходи по реєстрації ОСОБА_4 до 01.03.2018 року, по отриманню ІД-картки та закордонного паспорту на ім'я ОСОБА_4, а також забезпечити сина одягом, взуттям, повноцінним харчуванням, ключами від квартири за

адресою АДРЕСА_11. Вона зробила все, що було в її силах по отриманню ІД-картки ОСОБА_4, при тому, що відповідач не надав необхідних документів для оформлення, що спричинило відповідні складності по отриманню ІД-картки. Не зважаючи на проведену з відповідачем бесіду відносно необхідних дій по вихованню та забезпеченню сина, ОСОБА_2, як батько та власник житла, до цього часу не зареєстрував сина за місцем проживання та продовжує байдуже ставитись до нього. Відповідачем не зроблені ніякі дії по забезпеченню дитини, викладені в протоколі адміністрації КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія № 39», в т.ч. реєстрація неповнолітнього сина за адресою його проживання ІНФОРМАЦІЯ_3. Своєю бездіяльністю по дотриманню та реалізації інтересів неповнолітньої дитини відповідач вимусив її звернутися до суду з дійсним позовом.

В квітні 2018 року вона отримала судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини доходу боржника до його повноліття. Крім стандартних виплат по аліментам їх син потребує додаткових витрат, пов'язаних з його лікуванням та розвитком здібностей дитини. ОСОБА_4 з 2010 року по теперішній час є вихованцем танцювально - спортивного клубу «Сокол» КВ «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам'янської міської ради. Він декілька разів на місяць приймає участь у змаганнях, які організовує Українська федерація спортивного танцю та має значні досягнення. Кожного разу для прийняття участі у змаганнях необхідно сплатити стартові внески у розмірі від 400,00 грн. до 600,00 грн. Крім того, постійно необхідно нести матеріальні витрати на придбання форми, костюмів та спеціального взуття для тренування та виступів. Вартість однієї пари взуття, як мінімум, складає 2500,00 грн. З 2018 року ОСОБА_4 включений до складу учасників від України для прийняття участі у змаганнях за межами України в європейських країнах. Він повинен мати закордонний паспорт, отримання якого утруднюється через відсутність реєстрації дитини за місцем проживання. ОСОБА_4 страждає на рефракційну амбмеопію лівого ока, змішаний астигматизм лівого ока і потребує апаратного лікування двічі на рік і постійної оптичної

корекції. В зв'язку з необхідністю лікування захворювання сина нею в березні 2018 року за

рекомендацією лікаря-окуліста були придбані контактні лінзи, вартість яких склала 465,00 грн. Лінзи необхідно міняти щомісячно. ОСОБА_4 з 02.04.2018 року по 10.04.2018 року лікувався від гострого катару та гаймориту. В зв'язку з чим йому було призначене лікування наступними ліками циннабсином, гриппоцитроном, інгаліптбм, бромгексином, фармацитроном, асперином,

дефлагомлавомазь, які мною були придбані на суму 189,05 грн. Батько дитини не приймає участі у додаткових витратах, пов'язаних з його лікуванням та розвитком здібностей сина. У неї не має відомостей про доход відповідача, про його зобов'язання за рішенням суду до сплати аліментів, за виключенням стягнення аліментів за наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська на утримання ОСОБА_4, батьків у боржника не має, стан здоров'я його задовільний. Вважає за доцільне стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина ОСОБА_4

ОСОБА_7 з відповідача щомісячно у розмірі 1000,00 грн. на витрати пов'язані з заняттями

спортивними танцями та з лікуванням сина в окуліста та придбанням контактних лінз щомісячно. 13 вересня 2018 року представником адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради надані пояснення органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в яких зазначено, що як зазначено у позовній заяві неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в грудні 2011 року був знятий з реєстрації за

адресою вул. Харківська, 11-34 та з цього часу ніде не зареєстрований, хоча і батько і мати мають реєстрацію місця проживання, та останнім часом виникла гостра необхідність у реєстрації місця проживання неповнолітнього. Звертають увагу суду, що викладені у позовній заяві факти щодо фактичного проживання позивачки разом із сином ОСОБА_4 за адресою просп. Металургів, 12-46 не в повній мірі відповідають дійсності. Так, у позовній заяві, яка підписана 01.06.2018 року зазначається що неповнолітній мешкає за адресою просп. Металургів, 12-46, що

підтверджується актом КП УККОЖФ від 06.03.2018, довідкою КЗОЗ «ЦНПМД №1» від 16.04.2018 року та КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія №39» від 26.04.2018 року. Однак, службою у справах дітей адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради, двічі за заявою позивачки ОСОБА_1, проводилися обстеження умов проживання, а саме: 20.06.2018 року - за адресою пр. Металургів, 12-46; 09.07.2018 року - за адресою вул. Харківська, 11-34 (копії актів додаються) та встановлено що неповнолітній ОСОБА_4 проживає за обома вказаними адресами. Також зазначають, що на адресу служби у справах дітей надійшов акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_4 від 06.09.2018 року, складений навчальним закладом, де навчається неповнолітній. В Акті зазначено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4. Тобто, батьками свідомо, тривалий час порушуються права дитини та чинне законодавство, яке зобовязує здійснювати реєстрацію місця проживання дітей. Беручи до уваги розбіжності в інформації, зазначеній у позові та тій, що є в наявності служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради просять дану інформацію взяти до відома .

ОСОБА_11 до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог позивача і вважає їх безпідставними. 20 квітня 2018 року ним була продана квартира по пр. Металургів, 12-46 у м. Кам'янське, що унеможлмвлює реєстрацію неповнолітнього сина за вказаною адресою . Позивачем не обгрунтовані позовні вимоги щодо розміру стягнення на її користь додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина в сумі 1000 грн. щомісячно, а саме: яка щомісячна вартість лікування сина та щомісячна вартість навчання спортивними танцями, чим підтверджується вартість участі у змаганнях, придбання форми, костюмів та взуття,

чи необхідно їх фінансувати наперед або відшкодовувати після фактичного понесения разово чи періодично або постійно.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

13 вересня 2018 року позивачем ОСОБА_1 до суду надано уточнену позовну заяву до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району м.Кам'янське, про вселення та встановлення житлового сервітуту для неповнолітнього сина. В обгрунтування якої зазначено, що Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська в підготовчому провадженні розглядається її позов в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію неповнолітнього сина за місцем проживання, стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина. У попередньому підготовчому засіданні відповідач надав відзив на її позовну заяву, після чого у неї виникла необхідність у відповідності до закону (ст. 49 ч. 2,3 ЦПК України) додати до свого позову вимоги про вселення та встановлення житлового сервітуту для неповнолітнього сина ОСОБА_4, в зв'язку з запереченнями, які виклав в своєму відзиві відповідач.

ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що 20.04.2018 року ним була продана квартира за адресою: АДРЕСА_12, «що унеможливлює реєстрацію неповнолітнього сина за вказаною адресою». На підтвердження цього твердження відповідач надав суду копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам'янське, просп.МеталургівАДРЕСА_13 , укладеного між ним та ОСОБА_3, посвідченого ОСОБА_12, державним нотаріусом Першої кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 20.04.2018 року, копію ОСОБА_11 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 121367707, дата , час формування витягу 20.04.2018 року 10:56:07), згідно якого державним реєстратором договору купівлі-продажу, серія та номер 2-399, виданий 20.04.2018 року є ОСОБА_12, Перша кам'янська державна нотаріальна контора, Кам'янський міський нотаріальний округ Дніпропетровська область. ОСОБА_9 об'єктом нерухомого майна є квартира за адресою: АДРЕСА_14. Звертає увагу суду на те, що відповідач надав суду не засвідчені належним чином копії документів, на які він посилається як на докази, що протирічить ст. 95 ч. 2 ЦПК України, згідно якої «письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інакше не передбачено цим Кодексом». Оригіналів документів суду не надано. Ненадання відповідачем суду оригіналів документів, а надання належним чином не засвідчених копій цих документів, має суттєве значення для вирішення спору. Так, згідно незасвідченої копії ОСОБА_9 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.04.2018 р. (10:56:07 год.) індексний номер витягу 121367707 власником квартири за адресою АДРЕСА_14 є ОСОБА_3. ОСОБА_9 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (номер інформаційної довідки 121441446 від 20.04.2018 року 15:06:34 год.) власником квартири за адресою: АДРЕСА_15 є ОСОБА_2. ОСОБА_9 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта /номер інформаційної довідки 136154305 від 31.08.2018 року /12:04:28 год./ власником квартири за адресою: АДРЕСА_14 є ОСОБА_2. Тобто, твердження відповідача про продаж ним квартири за адресою: АДРЕСА_14 ОСОБА_3 не відповідає дійсності. ОСОБА_2 проживав і проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_14, що підтверджується актом про проживання, який складений 05.09.2018 року мешканцями будинку 12 про проспекту Металургів в м. Кам'янське. З моменту її звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію неповнолітнього сина за місцем проживання, стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина змінилися обставини, які спонукають її на підставі ст. 49 ч.З ЦПК України змінити предмет та підстави свого позову.

В квартиру за адресою: АДРЕСА_16 вони з сином були вселені в 2006 році зі згоди власника житла ОСОБА_2 і до 25.06.2018 року вона з сином ОСОБА_4 постійно проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_16, докази цьому надані нею до первісного позову, а саме: акт про проживання КП КМР «УКОЖФ» м. Кам'янське від 06.03.2018 року. Крім того, факт постійного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_16 підтверджується актом обстеження умов проживання служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради від 20.06.2018 року, згідно якого «неповнолітній забезпечений всім необхідним для нормального життя та розвитку матір'ю». 25.06.2018 року за їхною відсутності відповідач змінив замки на вхідних дверях квартири за адресою: АДРЕСА_16 і з цього часу ні у неї, ні у неповнолітнього сина не має доступу до квартири і можливості проживати в ній.

Захищаючи інтереси неповнолітнього сина, вона звернулася 25.06.2018 року з заявою до Дніпровського ВП про прийняття заходів до ОСОБА_2 який перешкоджає неповнолітньому ОСОБА_4 у проживанні за місцем його постійного проживання. 26.06.2018 року, розглянувши її заяву їй було надано Висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 6957 , яким зазначено, що опитати ОСОБА_2 не виявилось можливим і їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення її заяви.

Квартира за адресою: АДРЕСА_16, де на протязі всього свого життя проживав неповнолітній син ОСОБА_4 складається з двох кімнат, житлова її площа 28,5 кв.м., загальна площа 49,1 кв.м. Кімнати розміром 17,00 кв.м. та 11,5 кв.м. В цій квартирі знаходиться все майно сина, а саме: меблі, якими він користувався, постільна білизна, посуд, особисті речі, прилади для шкільних занять, для занять танцями. Дитина позбавлена можливості користуватися цим майном. На протязі більше дванадцяти років вони з сином в квартирі за адресою: АДРЕСА_17 користувались всіма приміщеннями разом з відповідачем, проживаючи однією сім'єю. Після створенні відповідачем перешкод для них з неповнолітнім сином у проживанні у постійному для дитини місці проживання за адресою: м. Кам'янське, просп.МеталургівАДРЕСА_13, вони з сином вимушені знайти притулок у квартирі за адресою: АДРЕСА_18, власником житла є відповідач. ОСОБА_9 акту обстеження умов проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_19, складеного 09.07.2018 року начальником служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради «в кімнаті, яку вони з сином займають відсутні будь-які меблі та умови для мешкання». Вважає, що відповідач порушив свої батьківські обов'язки по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкоджаючи синові у проживанні за місцем його єдиного на протязі більше десяти років проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_17. Він позбавив його можливості не тільки користуватися житлом, а і речами, які є його особистою власністю і які йому необхідні у побуті, для навчання, для розвитку. Вона з неповнолітнім сином на законних підставах за згодою власника були вселені та проживали з 2006 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_20 і вони, не маючи ніякого іншого житла, неповнолітній має право надалі проживати і користуватися цим житлом, встановивши житловий сервітут. З урахуванням наведеного вважає за можливе встановити безстроковий житловий сервітут відносно квартири за адресою: АДРЕСА_16 для неповнолітнього сина ОСОБА_4, виділивши йому у користування житлову кімнату, площею 11,5 кв.м., а приміщення кухні, ванни, туалету, коридору залишити у загальному користуванні, дозволивши синові користуватися всіма комунальними послугами, які є в квартирі. ОСОБА_9 до наданих суду доказів на підтвердження права власності відповідача ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_16, вважає за можливе в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернутись до суду з позовом про вселення та встановлення житлового сервітуту для неповнолітнього сина за місцем його постійного проживання. Відповідач в своєму відзиві на її позов ОСОБА_2 зазначив, що «необґрунтовані вимоги, щодо розміру стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина в сумі 1000,00 грн. щомісячно». Звертає увагу суду, що в первісному позові нею обґрунтовані вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно з посиланням на докази, які надані суду. Крім того, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і в зв'язку з цим внесений до Єдиного реєстру боржників. Розмір його заборгованості складав на 31.05.2018 року 12434,66 грн. Відповідач не надає необхідного матеріального утримання сину ні у вигляді стягнутих з нього в судовому порядку аліментів, ні у додаткових витратах по утриманню сина, розвитку його здібностей, лікуванні захворювань. В серпні 2018 року ОСОБА_4 знову захворів на респіраторне захворювання і пройшов необхідне лікування. Вартість медичних засобів для його лікування склала 381,54 грн. У вересні 2018 року для занять сина бальними танцями нею були придбані взуття, вартістю 1050,00 грн. та наушники, вартістю 149,00 грн. Для навчання у загальноосвітній школі нею синові були придбані сорочки, взуття на суму 530,00 грн. Крім того, для навчання сина в школі нею були придбані всі необхідні шкільні приналежності. Тому вважає, обґрунтованими свої вимоги до відповідача про стягнення з нього додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4В

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Спочатку вони мешкали в квартирі її матері, а саме: її мати, вона, ОСОБА_2, її старший син ОСОБА_5. Від шлюбу у них народився сумісний син- Мацапура ОСОБА_4. Всі вони мешкали за адресою: пр. Наддніпрянський,1"є"-100. Потім мати вирішила продати свою квартиру і купила квартиру за адресою: вул. Харківська 23-73. Потім вона вирішила продати квартиру матері, але на це потрібна була згода виконкому, оскільки її діти на той час були неповнолітніми. На це вона отримала необхідний дозвіл. Оскільки на той час сину ОСОБА_7 було тільки 2 роки, то придбанням квартири займався відповідач, так він їй запропонував, вона погодилася. Вже намного пізніше вона дізналася, що відповідач придбав квартиру за адресою: вул. Харківська, 11-34 на своє ім'я і зареєстрував себе власником. У відповідача на праві власності в порядку спадкування після смерті матері була квартира за адресою: пр. Металургів 12-46 . Вони пізніше проживали у цій квартирі. Мешкали всі вони у квартирі , що належить відповідачу по пр. Металургів, 12-46. Вона доглядала за його матір'ю. Потім відповідач підняв питання, що необхідно приватизувати квартиру за адресою: вул.Харківська, 11-34 і для цього необхідно виписати ОСОБА_4 та прописати його у м. Дніпро. Начеб то для того, щоб син ОСОБА_7 приймав участь в приватизації його житла в м. Дніпро. Вона погодилася. Надала дозвіл на виписку. Але після цього, відповідач їх сина не прописав в м. Дніпро. І по цей день по вул. Харківській , 11-34 , власниском якої є відповідач, залишилися зареєстрованими вона та її старший син ОСОБА_13, а ОСОБА_4 ніде не зареєстрований. До 26.06.2018 року вона із сином ОСОБА_7 мешкали по пр. Металургів, 12-46. Однак 26.06.2018 року працівники поліції змусили її сина виїхати з цієї квартири, оскільки відповідач ще у квітні 2018 року продав цю квартиру ОСОБА_14, яка є його племінніцею. Вважає, що цими діями він порушує право свого неповнолітнього сина. Вважає, що її син має право на отримання житлової площі, на належить відповідачу по пр. Металургів, 12-46. На даний час вона із сином та зі старшою донькою мешкають по вул. Харківській, 11-34. Але там на всіх не вистачає умов для проживання. Не заперечує, що вона може зареєструвати свого неповнолітнього сина за адресою: вул. Харківська , 11-34, але вважає, що син має право на отримання квартири від батька. Крім того, також просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно додаткові витрати на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1000 грн. Їх син займається бальними танцями, це все тягне великі витрати, участі в конкурсі, костюми, взуття. Крім того , у сина слабкий зір, вона вимушена купляти йому контактні лінзи. Син хворіє, і це також тягне матеріальні витрати . З відповідача стягнені судовим наказом аліменти, але цього не достатньо.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги не визнала. Вважає, що позивач ОСОБА_1 не має ніякого права на її майно, не має права на житловий сервітут, бідучі колишньою дружиною колишнього співвласника.

Третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей адіміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника та винести рішення на розсуд суду з урахуванням раніше поданих пояснень органу опіки та піклування, та інтересів неповнолітнього.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 зі своїми дітьми-синами мешкала у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 в його квартирі. ОСОБА_1 доглядала за його матір'ю. Їх сумісний з відповідачем син ОСОБА_7 мешкає у квартирі по пр. Металургів,12-46 по 26.06.2018 року.

Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії 1-КИ № 108504, громадянин ОСОБА_2 визнаний батьком дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7. (а.с.11).

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області № 15 від 16.01.2008 року ОСОБА_1, яка діє як законний представник малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, дозволено вчинити правочини:

- з укладання договору з купівлі-продажу квартири АДРЕСА_21, яка розташована у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, у частині, що належить малолітньому;

-з укладання договорів з купівлі-продажу частини квартири АДРЕСА_22, яка розташована у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, на ім'я малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області № 15 від 16.01.2008 року неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, дозволено вчинити правочини:

- з укладання договору з купівлі-продажу квартири АДРЕСА_21, яка розташована у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, у частині, що належить йому (за згодою матері);

- з укладання договорів з купівлі-продажу частини квартири АДРЕСА_22, яка розташована у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, на своє ім'я (за згодою матері).

ОСОБА_16 договору купівлі-продажу квартири від 25.02.2008 року ОСОБА_1, яка діє від свого імені та як законний представник, мати, від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_4, неповнолітній ОСОБА_5 передали у власність ОСОБА_17 квартиру розташовану в АДРЕСА_23. (а.с.14).

ОСОБА_16 про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_24, на підставі договору купівлв-продажу /ВКС №898678, реєстр №327/. (а.с.16).

ОСОБА_16 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Фпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВВМ №208196, №1-2925, 21.09.2004, у приватній власності знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_25.(а.с.17-18).

ОСОБА_9 до довідки про реєстрацію місця проживання № 566/13 від 08.02.2018 року - ОСОБА_4 Владиславоич, ІНФОРМАЦІЯ_8, не зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.(а.с.19)

ОСОБА_16 акту про проживання від 06.03.2018 року ОСОБА_1, та її неповнолітній син ОСОБА_4, дійсно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, що підтверджують сусіди. Зі слів заявника проживають без реєстрації з 2005 року і по теперішній час.(а.с.20)

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_26, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї № 1/6496 від 06.03.2018 року. (а.с.21).

Комісія адміністрації КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія №39» обстежила матеріально-побутові умови за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_10 та склала акт від 18.01.2018 року. По результатам обстеження з батьками неповнолітнього ОСОБА_2 09.02.2018 року комісією КЗ «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня-гімназія № 39» була проведена бесіда, відповідно до якої необхідно вжити заходи по реєстрації ОСОБА_4 до 01.03.2018 року, по отриманню ІД-картки та закордонного паспорту на ім'я ОСОБА_4, а також забезпечити сина одягом, взуттям, повноцінним харчуванням, ключами від квартири за адресою: м. Кам'янське,, АДРЕСА_27. (а.с.22-23).

ОСОБА_4 є вихованцем танцювально-спортивного клубу "Сокол" КЗ "Центр позашкільної роботи та дитячої творчості" КМР з вересня 2010 року по теперішній час, що підтверджується довідкою. (а.с.25).

ОСОБА_16 медичної картки та довідок ОСОБА_4 має поганий зір.(а.с.30,32).

ОСОБА_16 судового наказу від 24 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи з 23 березня 2018 року.(а.с.34).

ОСОБА_16 акту обстеження умов проживання 20.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_28, проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1. (а.с.62).

ОСОБА_16 акту обстеження умов проживання 09.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_29, проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_4. Власник ОСОБА_2 в квартирі не мешкає (а.с.64).

ОСОБА_16 договору купівлі-продажу квартири від 20.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_28.(а.с.73-75).

ОСОБА_2М працює оператором виробничої дільниці в ПрАТ "Оріль-Лідер" та серпень 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 12210,08 гривень, з якої сплачені аліменти в розмірі 4914,56 гривень, що підтверджується довідкою про доходи.(а.с.80).

ОСОБА_16 акту про проживання від 05.09.2018 року ОСОБА_2 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, що підтверджується сусідами.(а.с.93).

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебувала в фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2, якому на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_30, і вселилась в зазначену квартиру, як член сімї власника квартири, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з передбачених законом підстав.

ОСОБА_9 до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в порядку, визначеному відповідно до угоди з власником.

Таким чином, виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сімї на користування цим будинком (квартирою), тобто права членів сімї власника будинку (квартири) на обєкт власності є похідними від прав самого власника.

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих обєктів, закон не передбачає при цьому перехід прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування (житлового сервітуту) членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) на відміну від договору найму (оренди) житла.

Частиною 4 ст. 156 ЖК України передбачено збереження права на користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку (квартири), при умові збереження права власності на будинок, тобто при незмінності власника майна.

Неповнолітній ОСОБА_4 нівколи не був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що можливість зареєструввати неповнолітнього сина за місцем її реєстрації існує та існувала весь час.

Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про вселення та встановлення житлового вервітуту для неповнолітнього сина, оскільки, квартира АДРЕСА_30, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 була передана, на підставі договору купівлі-продажу, у власність ОСОБА_3.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення 1000,00 грн., щомісячно, додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина, то суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

ОСОБА_9 до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття; сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

ОСОБА_9 до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

ОСОБА_9 до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків, передбаченого нормами Сімейного Кодексу України, вважає, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина і при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого, при цьому, суд звертає увагу, що наявність додаткових витрат підтверджена належними доказами і з відповідача підлягає стягненню 50% вказаних витрат.

Аналогічні положення містяться у правовому висновку Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс 17.

ОСОБА_9 до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_9 до положень ст.ст.180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу.

ОСОБА_9 до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на придбання ліків, що підтверджено квитанціями (а.с.30) в загальній сумі 144,44 грн., половина становить 72 грн. 22 коп., витрати на участь у конкурсі бальних танців- 500 грн (а.с.31), половина суми якої становить 250 грн., витрати на придбання контактних лінз в сумі 465 грн.(а.с.32), половина яких становить 232 грн.50 коп., витрати на проїзд в сумі 400 грн.(а.с.33), половина яких становить 200 грн., а тому в цій частині задовольняє вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина в сумі 754,72 грн.

Доказів того, що неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікарів, в зв'язку із чим потребує постійного лікування, придбання ліків, позивачем не надано.

ОСОБА_9 до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд вважає, що позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, не довела, за допомогою належних та достатніх доказів, з урахуванням положень ст.ст.77-80 ЦПК України, зазначені нею обставини можливості стягувати на її користь кожного місяця на утримання дитини додаткові витрати у розмірі 1000 грн.

Крім того, суд наголошує, що вимога позивача щодо зобов'язання сплачувати щомісячно додаткові витрати на розвиток дитини у розмірі 1000 грн., не підлягає до задоволення, оскільки в даному випадку позивач не набула права на вказану вимогу, оскільки це є вимога на майбутнє, а тому доводи позивача про те, що додаткові витрати можуть фінансуватись наперед ґрунтуються виключно на припущеннях, адже вказані витрати позивачем ще не понесені.

А отже, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 401, ч.1,3 ст.402, ч.3 ст.404, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст.64, 156 Житлового кодексу України, ст.ст.150 ч.2, 3, 4, 152 ч.2, 154 ч.1,2, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, треті особи- орган опіки та піклування служби у справах дітей адіміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про вселення та встановлення житлового вервітуту для неповнолітнього сина, стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина -задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14,РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: м.Дніпро, пр. Героїв, 20-98 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_15, РНОКПП НОМЕР_2 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина в сумі 754,72 грн.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: м.Дніпро, пр. Героїв, 20-98 на користь держави судові витрати в сумі 704 грн.80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 09 листопада 2018 року.

Суддя О.О. Лобарчук