Ухвала

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 591/5574/16ц

провадження № 61-7830ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Вказана касаційна скарга подана 12 січня 2018 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII набрав чинності.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України у редакції Кодексу, що діяла на час постановлення рішення апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Касаційна скарга здана на пошту 12 січня 2018 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого законом строку, питання про поновлення якого заявник не порушує.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК Україникасаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу (статтею 325 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення апеляційною інстанцією), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

За таких обставин відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху з наданням заявнику строку для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційної інстанції і надання відповідних доказів.

Невиконання вимог ухвали в зазначений строк або визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку касаційного оскарження має наслідком відмову у відкритті касаційного провадження.

Окрім цього, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки відповідно до вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно уточнити клопотання касаційної скарги щодо оскарження рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2016 року. Викладаючи клопотання про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, про скасування рішення цього суду заявник не просить.

Такий недолік касаційної скарги підлягає усуненню шляхом подання нової редакції касаційної скарги та її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що вона є одинокою матір'ю, яка виховує малолітню дитину, не має самостійних доходів та має скрутний майновий стан, що підтверджується довідкою з управління соціального захисту населення Охтирської міської ради № 34 від 10 січня 2018 року про призначення допомоги одинокій матері на дитину.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика ЄСПЛ під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії».

При розгляді справ необхідно дотримуватися балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Гарантією такого справедливого балансу зі збереженням безперебійного функціонування судової системи є можливість суду відстрочити, розстрочити, зменшити розмір або звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

При оцінюванні розміру судового збору обов'язково враховуються питання фінансової спроможності заявника його сплатити, обставини конкретної справи та стадія провадження.

Надані докази не свідчать про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Заявник не вказує на обставини, які утруднюють чи унеможливлюють сплату судового збору, свідчать про його нерозумність та порушення справедливого балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя. Установлений розмір судового збору переслідує законну мету, не перешкоджає доступу до суду і не ускладнює цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті права доступу до суду.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1, яка не є позивачем у справі,не надано інших належних доказів на підтвердження умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та відстрочення сплати судового збору до ухвалення сушення у справі.

Відповідно до підпункту 7 пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У порушення вказаних вимог заявником за подання касаційної скарги судовий збір не сплачено.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позовної заяви, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позовної заяви ( жовтень 2016 року), за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становила 1378 грн.

Особою, що подає касаційну скаргу, не наведено, а судом не виявлено підстав для застосування пільг щодо сплати судового збору, встановлених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», та належності касаційної скарги до об'єктів, з яких не справляється судовий збір відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а тому особа, що подає касаційну скаргу, зобов'язана сплатити судовий збір у розмірі 2 756 грн (1 378*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки касаційної скарги в частині подання нової редакції касаційної скарги у відповідній кількості та сплати судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Невиконання в зазначений строк вимог ухвали в частині звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів має наслідком відмову у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко