АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4816/17 22-ц/774/524/К/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/4816/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року, яка постановлена суддею Хлистуненко О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 рок ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Рукавіцина Ніна Володимирівна приватний нотаріус про стягнення суми боргу.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що 16.07.2016 року між ним та ОСОБА_6 був укладений письмовий договір позики, предметом його було передання їй у власність грошових коштів в розмірі 50000 доларів США. ОСОБА_6 суму боргу не повернула, а 05.05.2017 року заявнику стало відомо, що ОСОБА_6 померла. Спадкоємцями першої черги після померлої є її чоловік - ОСОБА_2 та доньки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Зазначає, що звернувся до відповідачів з вимогою про повернення коштів, але відповіді так і не отримав, суму боргу не повернули.

В зв'язку з чим позивач вважає, що є підстави побоюватись, що така позиція відповідачів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного вище, позивач просив суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 41,9 кв.м., жилою площею - 17,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; трикімнатну квартиру загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2; двокімнатну квартиру, загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3; однокімнатну квартиру, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2; нежитлове приміщення кафе, загальною площею 176,3 кв.м., вбудоване в 1 поверх 5 поверхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову повернута позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову посилаючись на те, що його заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України та в ній зазначено всі необхідні підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року, на момент подачі заяви про забезпечення позову) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З виділених матеріалів цивільної справи вбачається, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Рукавіцина Н.В., про стягнення суми боргу.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначив, що невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення заявнику його заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві не обґрунтовано, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані у заяві види забезпечення позову, не зазначено обставини та не надано документів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року, на момент подачі заяви про забезпечення позову) імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з цим, на даній стадії розгляду справи поняття співмірності позовних вимог є оціночним та розмежовується судом з врахуванням даних та доводів позивача і доказів, які містяться у матеріалах справи.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Колегія суддів звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України (в редакції від 2004 року, на момент подачі заяви про забезпечення позову) позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, аналогічні положення закону містяться в роз'ясненнях п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

З виділених матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову містить фактичне та правове обґрунтування конкретно визначеного виду забезпечення його позовних вимог, заявником викладено причини та мотиви необхідності його застосування та зазначено всі відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, за своєю формою та змістом заява про забезпечення позову відповідала вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання заяви), а зазначені судом першої інстанції недоліки є підставами для відмови у задоволенні заяви по суті, а не її повернення.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року - скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Рукавіцина Ніна Володимирівна, про стягнення суми боргу до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: