Справа № 587/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Черних О.М.

з участю секретаря судового засідання - Скрипка - Соіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 (с. Кононенкове, Сумського району, Сумської області) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_5), третя особа: служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації (м. Суми, вул. Іллінська, 97) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і після їх розлучення, а це майже 3 роки, він не цікавиться донькою, зовсім не спілкується з дитиною, не бере участі в її вихованні, розвитку, лікуванні та взагалі в її житті. Вихованням дитини займається виключно вона. Відповідно до рішення Сумського районного суду від 02.04.2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 500,00 грн. щомісяця, проте відповідач аліменти не сплачує та станом на 09.01.2018 року заборгованість по аліментам складає 17225,82 грн. Також вказала, що відповідач всі ці роки будь - якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, донька перебуває повністю на утриманні позивачки. З метою захистити права та інтереси своєї неповнолітньої дитини вимушена звернутись до суду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада України.

Представник третьої особи - в.о. начальника служби у справах дітей Сумської РДА Будко Ю.О. в судовому засіданні вважала за можливим задовольнити позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав відповідача, надала суду обґрунтований висновок.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, свідка, ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивачка та відповідач у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебували у шлюбі до 02.04.2015 року (а.с. 6).

Дитина, на час подачі позову та розгляду справи в суді, проживає разом із позивачкою за адресою: с. Кононенкове Сумського району Сумської області, яка займається її вихованням.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області № 587/740/15-ц з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 500,00 гривень, щомісячно і до повноліття дитини. (а.с. 7).

Але аліменти відповідач не сплачує і станом на 09 січня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів склала 17225,82 гривень, що підтверджується довідкою - розрахунком Сумського РВ ДВС ГТУЮ в Сумській області № 509 від 09.01.2018 року (а.с. 8).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що її донька ОСОБА_1 та донька позивачки ОСОБА_3 ходять в одну групу в дитячому садочку. Зазначила що вона входить до батьківського комітету і вказала, що кошти на потреби завжди сплачує лише ОСОБА_1 ОСОБА_3 до дитячого садочку приводить та забирає також сама позивачка. Батька ОСОБА_7 вона бачила лише один раз, на день народження ОСОБА_3, коли тій виповнилося три роки, але дитина не хотіла навіть підходити до тата.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно висновку служби у справах дітей Сумської міської ради від 24.04.2018 року, батько ОСОБА_2 жодним чином не позбавлений інформації стосовно місця проживання дитини, позивачка не створює перешкод у спілкуванні з донькою. За весь, час після розірвання шлюбу відповідач не цікавився життям доньки, не телефонував, не виявляв бажання приймати участь у її вихованні, тому служба у справах дітей вирішила вважати за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 69-70).

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров'ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки.

Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього доньки ОСОБА_3.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись, ст. ст. 10, 15, 60, 79, 141, 208, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (с. Кононенкове, Сумського району, Сумської області) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_5), третя особа: служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації (м. Суми, вул. Іллінська, 97) про позбавлення батьківських прав -задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_1, - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору на користь держави.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних