Справа №720/1348/18
Провадження № 2/720/689/18
06 грудня 2018 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд, Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного провадження з викликом сторін в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
- про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом, про стягнення аліментів з відповідача.
В позові вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В 2000 році шлюб розірваний.
Від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей ОСОБА_3 Вячеславлвича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її повному утриманні та вихованні.
На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, не піклується про їхній стан здоровя, хоча спроможний утримувати дітей.
Діти страждають хронічними захворюваннями, всі необхідні ліки вона купує самостійно, без будь-якої матеріальної допомоги відповідача.
Вважає, що відповідач зобовязаний відповідно до чинного законодавства приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні дітей, а тому позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) на місяць на кожну дитину.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У звязку із неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року дану цивільну справу вирішено розглядати з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та просить задовольнити позов.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки.
У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи судом встановлено, що 21.03.2000 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірваний, про що зроблено запис № 13 відділом реєстрації актів громадського стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, прізвище після розірвання шлюбу Флорян, ОСОБА_6.
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження серії І-ЕГ № 006259 та серії 1-ЕГ № 088859.
22 жовтня 2016 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, про зо складений актовий запис № 141 Новоселицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7, ОСОБА_7.
З довідки № 838 виданої виконавчим комітетом села Подвірне Новоселицького району Чернівецької області 13.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_8 та її діти ОСОБА_3 Вячеславочич та ОСОБА_9 проживають без реєстрації в с. Подвірне Новоселицького району Чернівецької області.
ОСОБА_4 часто хворіє і перебувають на «Д» обліку з діагнозом ДЖВШ (дискінезія жовчо-вихідних шляхів, що підтверджується довідкою № 31 виданою КНП «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Подвірне» Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.
ОСОБА_3 часто хворіє і перебувають на «Д» обліку з діагнозом «Енурез» з підозрою на розвиток цукрового діабету, що підтверджується довідкою № 30 виданою КНП « Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Подвірне» Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обовязків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).
Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний і мінливий дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання дітей має бути стягнутий в твердій грошовій.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивач зазначила, що відповідач зобовязаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дітей.
Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Приймаючи до уваги матеріальне положення дітей, які перебуває на утриманні матері, беручи до уваги, що діти часто хворію, відповідач по справі офіційно не працює, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 15.08.2018 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.
Суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 141, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд, -
Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот гривень) на місяць на кожну дитину, починаючи з 15.08.2018 року до їх повноліття, але не менш як 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути судовий збір з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі 704 грн. 80 коп..
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учаснику справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

ОСОБА_2 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через пять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя : Вівчар Г.А.