АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/375/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника ПАТ"Банк Форум" Дубового А.М.

суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 1915/20324/12 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на дії державного виконавця, заінтересовані особи - Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільскій області, публічне акціонерне товариство "Банк Форум", суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 про поновлення строку, визнання незаконними та скасування постанов про опис та арешт майна, про призначення суб'єкта оціночної діяльності та визнання недійсним звіту про оцінку майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернулася в суд із скаргою на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та просила скасувати постанову державного виконавця про опис та арешт майна від 03.11.2016 року, постанову державного виконавця про призначення суб"єкта оціночної діяльності від 17.11.2016 року та визнати недійсним звіт про оцінку майна від 21.11.2016 року.

Заявниця зазначила, що опис майна проводився не за місцем знаходження земельної ділянки, у відсутності боржника, стягувача, а поняті зазначені в акті опису не були присутні при проведенні опису за місцем розташування земельної ділянки.

Із звітом про оцінку майна не погоджується по тій підставі, що в ході оцінки майна була порушена процедура звіту про оцінку майна. Субєкт оціночної діяльності не був присутній на місці оцінки, визначена у звіті ціна не відповідає ринковим цінам на аналогічне майно та є значно заниженою. Крім того, спірна земельна ділянка знаходиться в с.Ступки Тернопільського району, а тому державний виконавець повинен був передати виконавче провадження до районного відділу ДВС.

Також, ОСОБА_1 просила поновити строк звернення до суду із скаргою, посилаючись на те, що про оскаржувані постанови та звіт дізналась 06 листопада 2017 року, при ознайомленні її представника ОСОБА_2 із матеріалами виконавчого провадження ВП № 52287409.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2018 року поновлено ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) строк для подання скарги на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання незаконними та скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 03 листопада 2016 року, постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 17 листопада 2016 року та визнання недійсним звіту про оцінку майна від 21 листопада 2016 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою вимоги скаржника задовольнити посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи,

Незаконність ухвали суду полягає у тому, що суд всупереч вимогам ст.91 ЦПК України не вирішив заявлене клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив її право на справедливий розгляд справи, що закріплено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необгрунтованість судового рішення полягає у безпідставному неприйняттю судом до уваги доводів про порушення державним виконавцем територіальної підвідомчості, про порушення оцінювачем оцінки земельної ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство "Банк Форум" просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін посилаючись на те, що твердження, що опис земельної ділянки проводився не за місцем розташування майна та без присутності понятих є надуманими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Судом викликалися у судове засідання свідки зазначені у справі. Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено виключної підвідомчості виконавчого провадження за місцезнаходженням майна боржника, а відтак виконання проводилося належним відділом виконавчої служби.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, представник ПАТ "Банк Форум" Дубовий А.М. та суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що ухвала суду є законною, обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Тернопільського міського відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 1915/20324/2012, виданий Тернопільським міськрайонним судом від 10.08.2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку пл.0,15 га для будівництва та обслуговування будинку на території Ступківської сільської ради Тернопільського району, заставною вартістю 106300грн., яка належить ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ «Банк Форум» в сумі 131729,61 грн.

22 вересня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52287409 із примусового виконання вищевказаного виконавчого листа № 1915/20324/2012 від 10.08.2016 року.

17 жовтня 2016 року з метою забезпечення реального виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт земельної ділянки пл.0,15 га для будівництва та обслуговування будинку на території Ступківської сільської ради Тернопільського району, заставною вартістю 106300грн., яка належить ОСОБА_1

В ході примусового виконання виконавчого листа 03 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт земельної ділянки.

Зі змісту постанови від 03.11.2016 року вбачається, що виконавчі дії по проведенню опису та арешту майна були проведені у присутності понятих гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Останнім були роз'яснені їх права та обов'язки, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

17 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4

24 листопада 2016 року на адресу державної виконавчої служби надійшов звіт про грошову оцінку спірної земельної ділянки.

У відповідності до висновку про вартість земельної ділянки від 21.11.2016 року, виконаного ФОП ОСОБА_4, ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 105948 грн., з розрахунку 70,63 грн. за 1 кв.м. ділянки.

У звіті про оцінку зазначено місце розташування земельної ділянки, загальні характеристики місця знаходження та самої земельної ділянки, її стан, площа, цільове призначення. При зазначенні характерних рис ділянки вказано, що рельєф ділянки має слабкий ухил (ст. 10 висновку). При визначенні вартості земельної ділянки застосовано порівняльний підхід, використано цінові пропозиції на ринку землі щодо інших земельних ділянок саме з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку (ОЖБ), про що зазначено на сторінці 10 висновку.

Вказаний звіт про оцінку направлений сторонам виконавчого провадження 24.11.2016 року, що підтверджується супровідним листом та списком рекомендованих поштових відправлень за №1810 від 28.11.2016 року

21 липня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про передачу спірної земельної ділянки стягувачу в рахунок погашення боргу.

27 липня 2017 року постановою державного виконавця закінчено дане виконавче провадження, оскільки від стягувача надійшла заява про залишення за собою нереалізованого на третіх електронних торгах майна.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про опис та арешт земельної ділянки, про призначення субєкта оціночної діяльності є правомірними, відповідають вимогам закону, а виконана уповноваженою особою - субєктом оціночної діяльності оцінка майна проведена експертом у відповідності до вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, в межах наданих повноважень із врахуванням ринкових цін на аналогічні обєкти нерухомого майна.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 цього ж Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються, зокрема, якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов'язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що виконавчі дії по проведенню опису та арешту майна були проведені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи в апеляційній скарзі про те, що опис земельної ділянки проводився державним виконавцем не за її місцезнаходженням, у відсутності понятих є безпідставні, вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно скарги представник ОСОБА_1 просив допитати в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що значаться понятими у постанові від 03.11.2016 року про опис та арешт майна.

Як вбачається із матеріалів справи зазначені особи свідками не допитані, однак перед закінченням з"ясування обставин та перевірки їх доказами представник скаржника не наполягав на їх допиті, не заперечував проти переходу до судових дебатів.

Згідно апеляційної скарги ОСОБА_1 не заявила клопотання про допит цих осіб свідками в суді апеляційної інстанції.

Згідно пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24 жовтня 2008 року №12 порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вважає, що розгляд судом першої інстанції справи без допиту свідками осіб, про виклик яких було зазначено у скарзі на дії державного виконавця, при відсутності заперечень заявника про перехід до судових дебатів, є таким порушенням процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду про безпідставність вимог щодо неправильної оцінки земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року № 2658-III, оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст.9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Доводи скаржника про те, що субєкт оціночної діяльності не був присутній на місці оцінки, визначена у звіті ціна є значно заниженою та порівняння земельної ділянки відбувалось із земельними ділянками для садівництва є надуманими та жодними належними та достовірними доказами не підтвердженні.

Безпідставними також є твердження скаржника про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в с.Ступки Тернопільського району, а тому державний виконавець повинен був передати виконавче провадження до районного відділу ДВС, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується учасниками справи, що місцем проживання боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, а місце знаходження земельної ділянки с.Ступки Тернопільського району.

Стягувач ПАТ «Банк Форум» у даному випадку обрав місце відкриття виконавчого провадження за місцем проживання боржника, що підвідомче Тернопільському міському відділу ДВС та відповідає вимог ст. 24 вищевказаного Закону.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1,2,8, 374 ч.1, 375, 381 ч.1,3, 382-384, 389 ч.1 п.2, 390 ч.1 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2018 року.

Головуючий - Ходоровський М.В.

Судді - Загорський О.О.

Щавурська Н.Б.