Справа № 594/1294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2010 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння № 7 по вул.Космічна, що в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті матері претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя мати зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Дзвинячка по вул.Космічна, 7 Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_5.

В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача адвокат ОСОБА_6 подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради селищний голова ОСОБА_7 подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 14 грудня 1999 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_8, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 088201, виданого 17 грудня 1999 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_8, його дружина ОСОБА_5 прийняла спадщину, однак спадкових прав на себе не оформила.

22 серпня 2010 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 104157, виданого 25 серпня 2010 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла позивачу ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 17 вересня 2000 року, посвідченого секретарем Дзвиняцької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 70.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння в с.Дзвинячка по вул.Космічна, 7 Борщівського району та яку позивач прийняла, вступивши в оперативне управління її спадковим майном, крім того 03 вересня 2010 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за №553/2010. Крім того, 19 вересня 2018 року представник позивача ОСОБА_2, від імені позивача ОСОБА_1, звернувся до нотаріальної контори із заявою, у якій просив видати на імя позивача свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері на 1/3 частину будинковолодіння в с.Дзвинячка по вул.Космічна, 7, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння а також через розбіжності у документах які підтверджують їх родинні відносини. Так відповідно до свідоцтва про смерть, спадкодавцем є ОСОБА_5, а згідно свідоцтва про народження позивача, вона зазначена як ОСОБА_9, а її мати ОСОБА_10.

Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №735/02-14 від 19.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №553/2010, відкритої до майна померлої ОСОБА_5.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №7 по вул. Космічна в с.Дзвинячка Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі ОСОБА_8, ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_11, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 були його членами, що стверджено копіями по господарських книг Дзвиняцької сільської ради за 1991 1995 рр., довідкою ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради №511 від 08.10.2018 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлі ОСОБА_8, ОСОБА_5, а також позивач ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_11, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/6 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Космічна, 7 в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті ОСОБА_8 його дружина ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння.

Згідно архівного витягу з рішення №100 19 сесії 3 скликання Дзвиняцької сільської ради, наданого ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищною радою 24.10.2018 року за №455, ОСОБА_5, передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 76 га, з них 0, 16 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0, 60 га для ведення особистого підсобного господарства.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої, не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №735/02-14 від 19.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №553/2010, відкритої до майна померлої ОСОБА_5.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 12 березня 2018 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_13, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 7 по вул.Космічна в с.Дзвинячка Борщівського району становить 326720 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Космічна, 7 в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 серпня 2010 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: