Постанова

Іменем України

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 645/1967/17

провадження № 61-34885св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, яка підписана представником ОСОБА_5, на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року у складі судді: Ульяніч І. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Карімової Л. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Європейський Страховий Союз» про стягнення коштів за прострочення строків виплати страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 листопада 2015 року приблизно 18:00 годин, водій ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові в районі будинку № 2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції Семенець Т. М. від 30 травня 2016 року кримінальне провадження № 0000949 від 07 листопада 2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, закрито у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у діях водія ОСОБА_6

У результаті вказаного зіткнення та наслідків від нього, а саме загибелі ОСОБА_7 їй, як його дружині, завдано майнової та моральної шкоди. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність ОСОБА_6 застраховано у ПАТ «Європейський Страховий Союз». Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4755060 страхова сума за шкоду, завдану життю і здоров'ю потерпілих, становить 100 000,00 грн.

26 вересня 2016 року позивач через свого представника повідомила ПАТ «Європейський Страховий Союз» про настання страхового випадку та звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування.

Вважала, що ПАТ «Європейський Страховий Союз» зобов'язаний був виплатити їй страхове відшкодування до 26 грудня 2016 року включно, однак відповідач здійснив виплату страхового відшкодування лише 01 березня 2017 року. Інфляційне збільшення суми боргу за порушення відповідачем встановлених строків виплати страхового відшкодування за період з 27 грудня 2016 року по 01 березня 2017 року включно становить 643,12 грн, три відсотка річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування - 162,76 грн. Вказувала, що 22 липня 2016 року між нею та ТОВ «Автопоміч» укладено договір про надання правової допомоги та за надану правову допомогу вона сплатила 4 000,00 грн.

Просила стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз» на її користь 643,12 грн інфляційного збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, 162,76 грн розміру відсотків за прострочення строків виплати страхового відшкодування, 4 000,00 грн судових витрат, пов'язаних з оплатою нею правової допомоги.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «Європейський страховий союз» про стягнення коштів за прострочення строків виплати страхового відшкодування задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_4 643,12 грн - інфляційне збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування; 162,76 грн - 3 % річних за прострочення строків виплати страхового відшкодування; 1920 грн - судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги. Стягнути з ПАТ «Європейський страховий союз» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування. Суд першої інстанції вважав, що сума у розмірі 1 920 грн за надання правової допомоги відповідає обсягу правової допомоги, яка надана ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року в частині задоволення позовних вимог у сумі 1 920 грн судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на правову допомогу, залишено без змін. В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.

Ухвала суду мотивована тим, що сума в розмірі 1 920 грн є достатньою для оплати за надання правової допомоги, яка відповідає принципам розумності та справедливості, виходячи з суми задоволеного позову в розмірі 805,88 грн.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 через представника ОСОБА_5 подала касаційну скаргу на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду повністю, а рішення суду першої інстанції - в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на правову допомогу, у сумі 1 920 грн, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували статті 58, 59, 79, 84, 88, 89 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень), оскільки позивач підтвердила витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються лише в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на правову допомогу, у сумі 1 920 грн. У іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 22 липня 2016 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопоміч» укладено договір про надання юридичних послуг. Предметом цього договору є надання юридичних послуг по стягненню страхового відшкодування із ПАТ «Європейський Страховий Союз». У договорі про надання юридичної послуг зазначено тільки, що вартість послуг по даному договору становить 30% від суми стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Автопоміч» зареєстровано в зазначеному реєстрі та здійснює діяльність у сфері права. Представник позивача ОСОБА_9 є адвокатом.

Згідно рахунка-фактури № 31-03/03 від 31 березня 2017 року та банківської квитанції від 03 квітня 2017 року позивачем ОСОБА_4 було оплачено 4 000 грн за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 22 липня 2016 року.

Суди встановили, що в акті виконаних робіт від 28 квітня 2017 року визначено загальний розмір витраченого часу при підготовці та розгляду справи становить 8 годин, вартість однієї години становить 500,00 грн. В акті виконаних робіт від 28 квітня 2017 року зазначена назва правової допомоги, яка складається в тому числі із: опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики, формування правової позиції та розрахунок штрафних санкцій (протягом 3 годин), зазначена інша правова допомога та наведено розрахунок вартості послуг. Проте, в акті не наведено розрахунку кожної дії, безпосередньо пов'язаної із наданням правової допомоги у справі, яку надано ОСОБА_4

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка підписана представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року в оскарженій частині та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О.Антоненко

В. І. Журавель