Справа № 703/2992/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.

при секретарі Сорока О.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2004 року є власником будинку № 94 по вул. В Гордієнко в м. Смілі.

В цьому будинку зареєстрований, але з 2006 року фактично не живе її батько ОСОБА_2

Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим будинком в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не зявились, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності, позивач підтримав позов, відповідач позов визнав.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з договору дарування, посвідченого 3 липня 2004 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 2537, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла в дар будинок № 94 по вул. В. Гордієнко в м. Смілі Черкаської області.

У відповідності із свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 099786 ОСОБА_5 5 жовтня 2013 року уклала шлюб з ОСОБА_6 і після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Як вбачається з довідки квартального комітету № 13 м. Сміла від 1 серпня 2018 року та актів від 20 вересня 2016 року, 20 вересня 2017 року, 27 та 28 серпня 2018 року в належному позивачці будинку зареєстрований, але з 2006 року не живе ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України,член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи те, що відповідач не проживає у належному позивачу будинку більше року, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що він втратив право користування цим будинком.

При цьому, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 200, 206, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (м. Сміла Черкаської області, вул. В. Гордієнко, 94, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (м. Сміла Черкаської області, вул. В. Гордієнко, 94, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком № 94 по вул. В. Гордієнко в м. Смілі Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. А. Кирилюк