Справа № 676/3782/18
Номер провадження 2/676/1898/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників третьої особи Кондаурової Н.М., Шклярук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради, Кам'янець-Подільська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення права на аліменти, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, треті особи - виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради, Кам'янець-Подільська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення права на аліменти. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_3., у якому ІНФОРМАЦІЯ_7 р. у них народився син ОСОБА_6. 03.11.2016 р. Хмельницьким міськрайонним судом їх шлюб розірвано. Згідно того ж рішення суду син залишився проживати разом із ОСОБА_7 Позивач вказує, що він регулярно сплачує аліменти, визначені судом. Батьківських прав не позбавлений. На його звернення щодо участі у вихованні сина ОСОБА_3 на контакт не іде, в телефонному режимі не розмовляє, двері квартири не відкриває. За таких обставин змушений був звернутися за допомогою до служби у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради з клопотанням про можливість зустрічатися та спілкуватися з малолітнім сином ОСОБА_6 та встановити час таких зустрічей. Під час бесіди працівників служби у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради з відповідачем вона категорично відмовилася надавати таку можливість. У продовж 2016 - 2018 років ОСОБА_3 фактично не приділяє уваги сину, відповідач повторно вийшла заміж, приділяє увагу виключно новій сім'ї, а не сину. З вітчимом ОСОБА_8 у сина стосунки не склалися. Перший до нього проявляє неповагу, постійно кричить, застосовує фізичне насильство. ОСОБА_9 по материнській лінії ОСОБА_10 намагався провести з зятем ОСОБА_11 бесіду щодо недопустимості такої поведінки по відношенню до пасинку, але у відповідь був побитий зятем, що підтверджується витягом з ЄРДР від 03.01.2018 р. Через насильство в сім'ї та негативне відношення як з боку вітчима, так і з боку матері дитині встановлений діагноз «Тривожний розлад дитячого віку». У присутності як матері, так і вітчима ОСОБА_8 дитина постійно нервує, плаче, просить присутніх не віддавати його ні матері ні вітчиму. Згідно висновку Кам'янець-Подільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Кам'янець-Подільської міської ради від 17.05.2018 р. матір ОСОБА_3 рідко відвідує місце проживання сина ОСОБА_6, який фактично проживає з дідом бабою. Дитина протягом 2016 - 2018 років фактично постійно проживає із бабою та дідом - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Сам син ОСОБА_6 неодноразово заявляв, що не бажає проживати разом із матір'ю, просив його до неї не пускати та їй не віддавати. Йому як батькові дитини не байдуже здоров'я та розвиток сина, виконує та щиро бажає виконувати свій батьківський обов'язок. Позивач просить суд винести рішення яким: визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ним як батьком; припинити право на стягнення аліментів із нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_14, призначених 11.11.2016 р. рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/18324/16-ц, визнавши виданий у справі виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з часу вступу цього рішення в законну силу. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити. Суду позивач та його представник пояснили, що: аліменти які він сплачував відповідачу на утримання сина нею належним чином не використовувалися; за останній рік дитина перебувала під негативним впливом нового чоловіка відповідача, що стало причиною звернень батьків відповідача до медичних закладів для лікування онука; після розлучення з відповідачем створив іншу сім'ю, його нова дружина не заперечила щоб його син проживав разом із ними, дитині будуть забезпечені належні умови проживання,.

Відповідач в суді позов визнала, не заперечила щодо його задоволення, заперечила щодо виклику дитини в суд. Суду відповідач пояснила, що: вона також створила нову сім'ю, вийшла заміж; в неї були непорозуміння з її батьками які не пускали її до додому; позивач сам зібрав сина в школу, купив одяг, шкільне приладдя; проживала із новим чоловіком спочатку на квартирі, а потім забравши сина у батьків деякий час в 2018 р. проживали в будинку її нового чоловіка в селі Колубаївці, забирала разом із новим чоловіком сина з ЗОШ № 5 в вчитися в іншу школу в селі; в зв'язку із призовом чоловіка в армію переїхала до місця проживання своїх батьків де і зареєстрована, змінила роботу, син повернувся на навчання в ЗОШ № 5, не заперечує щоб син ОСОБА_14 проживав із батьком - позивачем по справі.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради як органу опіки та піклування вважає позов таким, що підлягає до задоволення, просить не викликати малолітню дитину до суду.

Представник третьої особи - Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації вважає позов таким, що підлягає до задоволення, просить не викликати малолітнього ОСОБА_14 до суду. Суду представник пояснив, що врахувавши обставини справи, провівши необхідні обстеження Кам'янець-Подільська РДА прийняла 03.12.2018 р. висновок з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини про доцільність визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_14, 2011 р. народження, із батьком - ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, представників позивача та третіх осіб, пояснення позивача в якості свідка, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони з 01.08.2010 р. перебували у шлюбі який розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.11.2016 р.(а.с. 10-11). У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_7 р. народився син ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу батьків син залишився проживати із матір'ю - відповідачем по справі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.11.2016 р. з позивача на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, в розмірі 1/5 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 15.09.2016 р. і до повноліття дитини.

Позивач проживає в цивільному шлюбі із ОСОБА_15 та її неповнолітньою донькою, ІНФОРМАЦІЯ_3, винаймає двокімнатну квартиру в м.Хмельницький, умови проживання сім'ї задовільні, квартира має окрему дитячу кімнату, де є місце для підготовки до занять та для ігор, що підтверджується актом обстеження від 19.11.2018 р.(а.с.103). Позивач є військовослужбовцем А0553, має військове звання капітан, позитивно характеризується по місцю служби(а.с.72). Після розлучення відповідач чинила перешкоди йому у спілкуванні з сином, зазначені обставини позивач в суді підтвердив будучи допитаний в якості свідка.

Відповідач 24.02.2018 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 Після реєстрації шлюбу відповідач займалася особистим життям залишивши сина ОСОБА_14 проживати із своїми батьками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 Аліменти які стягувалися з позивача на утримання сина відповідач належним чином не використовувала, що підтверджується листом служби у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради від 14.09.2018 р.(а.с.58). Власну дитину в батьків відповідач не відвідувала, не займалася його вихованням. Між новим чоловіком відповідача та її батьками був конфлікт в зв'язку з чим вони не підтримували відносини. Не склалися відносини також між новим чоловіком відповідача ОСОБА_8 та дитиною відповідача - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина його боялася, просила не залишати з ним, що в суді підтвердили допитані в якості свідків дідусь та бабуся дитини - ОСОБА_10 та ОСОБА_16, які суду також пояснили, що онук був на грані психічного зриву, від них не хотів йти. Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_17 також підтвердила відсутність взаєморозуміння між ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_14, напруженість в їх відносинах. З наданих позивачем суду копій документів видно, що малолітній ОСОБА_14 оглядався в лютому-березні 2018 р. дитячим неврологом, йому було встановлено діагноз: тривожний розлад дитячого віку, було встановлено необхідне лікування. Дитина в 2018 р. пішла в перший клас в Кам'янець-Подільську ЗОШ № 5 разом із дідусем, дитину в школу зібрав батько - позивач по справі, що крім його пояснень підтверджується також копіями товарних чеків(а.с.62-63). В подальшому відповідач разом із новим чоловіком забрали дитину в с.Колубаївці де проживали разом в батьків ОСОБА_8, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 03.10.2018 р.(а.с.71), дитина відвідувала Колубаївський навчально-виховний комплекс(а.с.83).

На час розгляду справи відповідач змінила місце проживання, повернулася із сином на місце реєстрації за адресою проживання своїх батьків, син знову пішов в ЗОШ № 5. Зазначені обставини в суді підтвердила відповідач.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з абз. 2 принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно до висновку Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 03.12.2018 р. № 3600/01-31 встановлено за доцільність визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_14, 2011 р. народження, із батьком - ОСОБА_1

При вирішенні спору суд також враховує правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.10.2018 р. у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

З врахуванням наведеного, незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір'ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та керується цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а зібрані у справі докази з урахуванням визнанням відповідачем позову та висновком органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітнього ОСОБА_14 з батьком ОСОБА_1 найкраще забезпечить інтереси дитини.

В зв'язку з цим суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, щодо визначення з ним місця проживання вина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають до задоволення.

Враховуючи, що відповідач позов визнала, місце проживання дитини визнано з батьком - позивачем по справі, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини. В зв'язку з цим вимоги позивача припинити право на стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених рішенням Хмельницького міськрайнного суду від 11 листопада 2016 р. у справі №686/18324/16-ц, визнавши виданий у справі виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з часу вступу цього рішення в законну силу, також підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 6, 18, 19, 141, 157, 159, 161, 181, 186 СК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом із батьком ОСОБА_1, 1989 року народження.

Припинити право на стягнення аліментів із ОСОБА_1(паспорт серії НОМЕР_2, виданий 15.07.2005 р. Хотинським РВ УМВС України в Чернівнцькій області) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на утримання сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених рішенням Хмельницького міськрайнного суду від 11 листопада 2016 р. у справі №686/18324/16-ц, визнавши виданий у справі виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з часу вступу цього рішення в законну силу.

На рішення сторонами, третіми особами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 17.12.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В