Справа № 460/4098/17
Провадження №2-в/460/8/18
УХВАЛА

09.11.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.09.2017 року повернуто до Яворівського районного суду Львівської області справу з апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04.10.2017 року відкрито провадження на підставі ухвали Апеляційного суду Львівської області про вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-38/2004.

Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 17.10.2017 №3304/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_8 з посади судді Яворівського районного суду Львівської області» та рішення зборів суддів Яворівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 №14 матеріали справи передані судді Кондратьєвій Н.А.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.03.2018 року прийнято цивільну справу про вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-38/2004, призначено до судового розгляду на 19.04.2018 та викликано сторони по справі.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 заперечили проти відновлення втраченого судового провадження.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні 13.09.2018 пояснила, що її батько мав п'ятеро дітей, за життя обіцяв, що житловий будинок № 95 по вул. 1 Травня у с. Бірки Яворівського району Львівської області належатиме в рівних частках їй та її сестрі ОСОБА_6, однак її сестра по батькові - ОСОБА_7 подала нотаріусу неправдиву інформацію про те, що вона є єдиною спадкоємицею, хоча батьком було складено заповіт, згідно якого будинок успадковували вона та ОСОБА_6, відтак вона та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на будинок та визнання недійсним свідоцтва про право власності за законом на ОСОБА_7, вказаний позов 15.04.2004 Яворівським районним судом Львівської області було задоволено, відповідачу було відомо про справу, окрім того, вона подала апеляцію на рішення Яворівського суду Львівської області від 15.04.2004, була присутньою на засіданні в Апеляційному суді, Апеляційний суд Львівської області залишив рішення від 15.04.2004 без змін. Підстав для відновлення провадження немає.

Представник позивача ОСОБА_3Л.у судовому засіданні 13.09.2018 пояснила, що ОСОБА_7 вже подавала апеляційну скаргу, яка була розглянута, ухвала апеляційної інстанції у них не збереглася, однак така відповідна відмітка є на рішенні Яворівського районного суду, яке набрало чинності, підстав для повторного подання апеляційної скарги немає.

Представники відповідачів ОСОБА_5К і ОСОБА_4, в судовому засіданні просили відновити втрачене судове провадження з метою забезпечення права на оскарження прийнятого судового рішення.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні 13.09.2018 пояснила, що ОСОБА_7 є власником земельної ділянки і будинку і лише у 2017 році від доньки дізналася, що на її земельній ділянці ведуться якісь роботи, про справу у Яворівському районному суді за позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_6 їй нічого не було відомо і про існування рішення від 15.04.2004 вона не знала, у вказаній справі не подавала зустрічного позову, а дізнавшись у травні 2017 року подала апеляцію на вказане рішення.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-38/2004.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Суд враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше предявленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

З довідки Яворівського районного суду Львівської області вбачається, що цивільна справа № 2-38/2004 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним невиправно пошкоджена, а саме: повністю знищена вогнем в результаті пожежі 11.03.2014 в приміщенні Яворівського районного суду Львівської області за адресою: м.Яворів вул. Будівельна,5.

Учасниками судового розгляду до справи долучено наступні документи: копію рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004 та рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20.12.2005., копію свідоцтва про народження ОСОБА_10, копія листа виконавчого комітету Бірківської сільської ради Яворівської району Львівської області, від 02.05.2018 № 448 про перейменування вулиці, довідку виконавчого комітету Бірківської сільської ради Яворівської району Львівської області, № 601 від 19.06.2018, довідку виконавчого комітету Бірківської сільської ради Яворівської району Львівської області, № 643 від 24.07.2015, копію позовної заяви від 15.10.2003 про продовження строку прийняття спадщини, копію супровідного листа Яворівського районного суду Львівської області про направлення справи для розгляду в Львівському апеляційному суді, копія технічного паспорта на житловий будинок № 98 вул. Янівська, с. Бірки Яворівський район, Львівська обл., копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_2, копію державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2, копію договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки від 01.08.2017, копію договору про зміну спільної сумісної власності на спільну частку власність від 18.07.2017 року, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію апеляційної скарги на рішення Яворівського районного судуЛьвівської області від 15.04.2004р

На виконання ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 22.06.2018 Львівський державний нотаріальний архів надіслав копію заповіту від імені ОСОБА_11, посвідченого Пятою державною нотаріальною конторою.

На запит Яворівського районного суду Львівської області, Львівський апеляційний суд Львівської області повідомив, що згідно номенклатури справ відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області копії ухвал апеляційного суду мають термін зберігання три роки.

Дослідивши надані сторонами документи, суд вважає, що зібраних матеріалів недостатньо для відновлення провадження повністю, що відновленню підлягає рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004, що було ухвалено за результатами розгляду цивільної справи № 2-38/2004 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Враховуючи вищезазначене та з метою захисту прав та інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Частково відновити втрачене провадження у цивільній справі № 2-38/2004 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним:

Відновити зміст рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004, наступного змісту:

Справа №2-38

2004 року

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2004 року м. Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Варениця B.C.

при секретарі Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

встановив:

гр. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким продовжити її строк на прийняття спадщини відповідно до заповіту ОСОБА_11, нотаріально

посвідченого 22.06.1992 року. Свої вимоги мотивує тим, що 11 вересня 2000 року помер її батько ОСОБА_11, після смерті якого відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Бірки Яворівського району Львівської області. Про існування заповіту вона не знала і в період з 12.06.1999 року по 28.07.2003 року перебувала в Італійській Республіці, в зв'язку з чим пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

В додатковій позовній заяві гр.ОСОБА_2 та ОСОБА_6 просять постановити рішення, яким продовжити їм строк на прийняття спадщини, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 недійсним та визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивують тим, що 11 вересня 2000 року помер їх батько ОСОБА_11 і після його смерті відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Бірки Яворівського району Львівської області. Згідно заповіту батько заповів їм спадкове майно в рівних частинах. Однак відповідач ОСОБА_7, ввівши нотаріуса в оману, не повідомила про наявність заповіту, про наявність інших спадкоємців, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок. Так як ОСОБА_2 перебувала протягом чотирьох років в Італійській республіці, не знала про смерть батька, не знала про існування заповіту і в зв'язку з перебуванням за кордоном не могла належним чином реалізувати своє право на спадкування.

В зустрічному позові ОСОБА_7 просить визнати складений заповіт в користь ОСОБА_6 та ОСОБА_2 недійсним, так як заповіт підписаний не батьком, та відмовити в заявленому позові. Свої вимоги мотивує тим, що ще за довго до своєї смерті батько виявляв свою волю, що він бажає, щоб його господарство успадкував син від першого шлюбу ОСОБА_12 Жодного разу батько не заявляв, що він складав заповіт. Підпис на заповіті не належить батькові. Вважає, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини.

При розгляді справи в судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 свої позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Додатково позивач ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_2 приходиться їй рідною сестрою, яка в зв'язку з скрутним матеріальним становищем змушена була виїхати в червні 1999 року на заробітки за кордон. Відповідачка по справі ОСОБА_7 являється дочкою батька від першого шлюбу. Від першого шлюбу також є син ОСОБА_12 Від другого шлюбу в батька були діти вона з сестрою та брат ОСОБА_13 Їхній батько ОСОБА_11 помер 11.09.2000 року і після його смерті відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок в с.Бірки Яворівського району. По заповіту батько заповів даний будинок в рівних частинах їй та сестрі ОСОБА_14 На час смерті батько проживав в їхнього брата ОСОБА_13 Коли помер батько, то вона з братом домовилися не повідомляти про це сестру, щоб її не травмувати і щоб вона не переживала. За оформленням спадщини по заповіту до нотаріуса вона не зверталася, так бажала дочекатися повернення сестри із заробітків, яка повідомляла, що планує повернутися додому літом 2001 року, і разом з нею оформити спадщину. Про це також було відомо брату ОСОБА_13 За будинком потреби доглядати не було, так як за свого життя батько дозволив в спірному будинку проживати наймачам, які оплачували комунальні послуги. Сестра повернулася з Італії 28.07.2003 року. Коли вони зустрілися з відповідачкою, то остання повідомила про оформлення спадщини. У вересні 2003 року вони звернулися до нотаріуса за оформленням спадщини і остання порадила звернутися до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини. Тоді вони дізналися, що спадщину оформила на себе відповідачка. Просить позов задоволити, в зустрічному позові відмовити.

Представник позивача, ОСОБА_2 - ОСОБА_15 вважає, що позивачка ОСОБА_2 пропустила строк на прийняття спадщини по заповіту з поважних причин, відповідач ОСОБА_7 обманним шляхом оформила спадщину на спірне майно, про наявність заповіту відповідачу та нотаріусу було відомо, про оформлення спадщини по закону інших спадкоємців не було повідомлено.

Відповідач ОСОБА_7 неодноразово не з'являлася на розгляд справи, про час і розгляду справи 15.04.2004 року була належним чином повідомлена, на розгляд справи знову не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність.

Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, перевіривши докази по справі, суд вважає, що заявлений позов слід задоволити, а зустрічний позов залишити без розгляду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору являється житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 95 по вул. 1-го Травня в с.Бірки Яворівського району Львівської області, вартістю 10073 грн 00 коп.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.02.2001 року даний будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належав ОСОБА_11.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 22.06.1992 року державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори, реєстр №5355, ОСОБА_11 на випадок своєї смерті заповів житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с.Бірки Яворівського району Львівської області в рівних частинах дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про смерть гр. ОСОБА_11 помер 11 вересня 2000 р., після його смерті відкрилася спадщина по заповіту на спірний житловий будинок.

При розгляді справи встановлено, що дійсно позивачка ОСОБА_16 з 12.06.1999 по 28.07.2003 року перебувала за межами України, що стверджується копією закордонного паспорта на її ім'я, показами позивача ОСОБА_6, свідків ОСОБА_9Л, ОСОБА_13І, і не заперечується відповідачкою ОСОБА_7 в зустрічній позовній заяві.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показав, що його мати в зв'язку з тяжким матеріальним становищем поїхала на заробітки за кордон і коли помер його дід ОСОБА_11, то рідні домовилися не повідомляти про його смерть його матір. Лише коли мати приїхала в липні року, то вона дізналася про смерть свого батька.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він проживав разом з батьком до його смерті квартирі по вул. Окружній, 36/2. Коли помер батько, то були організовані рідними похорони і бажанню батька він був похований на цвинтарі в с.Бірки. Дійсно його сестра ОСОБА_16 в 1999 році виїхала в Італію, але прямих контактів з нею він не підримував. Після смерті батька він на спірний житловий будинок не претендував, так як йому було відомо, що батько склав заповіт на будинок в користь своїх дочок.

Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №399/01 Пятої Львівської державної нотаріальної контори спадкодавця ОСОБА_11 з заявою про прийняття спадщини відповідачка ОСОБА_7 звернулася 01.06.2001 року по закінченню шестимісячного строку, в якій зазначила про відсутність інших спадкоємців. 21.06.2001 року; відповідачці було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок в с.Бірки Яворівського району Львівської області, реєстр №3884.

Згідно з ст.524 ЦК України, чинного на час відкриття спадщини, спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_11 був заповіт останнього, даний заповіт не було змінено чи скасовано, що стверджується витягом з Єдиного реєстру заповітів, то на спірне майно повинна була відкритися спадщина за заповітом.

Під час оформлення спадщини за заявою відповідачки ОСОБА_7 державний нотаріус не перевірила наявність заповіту, хоч мала можливість і могла це зробити, згідно вимог ст.46 Закону України "Про нотаріат", та відповідно до ст.63 даного Закону повідомити інших спадкоємців про відкриття спадщини. Цей обов'язок також передбачений в п. 111-1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, як зазначає позивач ОСОБА_2 в позовній заяві про смерть батька ОСОБА_11 її не повідомили, що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_9 перебувала за межами України тривалий час, а тому не змогла вчинити необхідних дій по прийняттю спадщини.

Згідно з ст.550 ЦК України, чинного на час відкриття спадщини, строк для прийняття; спадщини може бути продовжений судом при наявності причини пропуску строку поважними. У випадку, якщо спадкове майно було прийнято іншими спадкоємцями, то спадкоємцю, що пропустив строк, передається майно, яке збереглося в натурі.

Оскільки при розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_2 пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом так як на час смерті спадкодавця перебувала за межами України, про смерть батька не була повідомлена, то суд визнає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і за нею слід визнати право власності на спірне майно.

Як вбачається з ст.554 ч.2 ЦК України, якщо спадкодавець заповів усе своє майно призначеним спадкоємцям, то частка спадщини, яка б належала спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом. І оскільки позивачка ОСОБА_2 згідна на прийняття спадщини по заповіту разом з сестрою ОСОБА_6, а згідно з вимогами ст.550 ЦК України спадщина при закінченні шестимісячного строку може бути прийнята при наявності згоди на це всіх спадкоємців, то право власності на спадкове майно слід визнати і за позивачкою ОСОБА_6

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач ОСОБА_2 з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, не заперечує проти прийняття спадщини своєю сестрою ОСОБА_6, то слід визнати за позивачами право власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зустрічний позов в зв'язку з неявкою відповідачки в судове засідання без поважних причин слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 75, 229 ЦПК України, ст.ст.524, 525, 526, 529, 548, 549, 550,554 ЦК України (1963 року), п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), суд ,-

ВИРІШИВ:

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_11 в розмірі 1/2 частини на житловий будинок № 95 по вул. 1-го Травня в с.Бірки Яворівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_11 в розмірі 1/2 частини на житловий будинок №95 по вул. 1-гоТравня в с.Бірки Яворівського району Львівської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 на житловий будинок № 95 по вул. 1-го Травня в с.Бірки Яворівського району Львівської області, виданого 01.06.2001 року державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори, реєстр №3884.

Визнати недійсним реєстраційне посвідчення на імя ОСОБА_7 на житловий будинок № 95 по вул. 1-го Травня в с. Бірки Яворівського райнону Львівської області, виданого 07.08.2001 року Львівським ОДКБТІ та ЕО, реєстрова книга №3, реєстровий № 393.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 100 грн. 73 коп. судових витрат по сплаті державного мита.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом одного місяця з наступного дня після його оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя:

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.А. Кондратьєва