Справа №705/1598/13-ц
4-с/705/61/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії і рішення державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває скарга ОСОБА_1 на протиправні дії і рішення державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. В скарзі ставиться питання:

«…1. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови по виконавчому провадженню № 39478261 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови по виконавчому провадженню № 39478273 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

3. Скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 від 30.08.2018 року по виконавчому провадженню № 39478261 про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

4. Скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 від 30.08.2018 року по виконавчому провадженню № 39478273 про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

5. Зобовязати старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 або іншу посадову особу Уманського МВ ДВС прийняти виконавчий лист, виданий 18.06.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області по справі № 705/1598/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 18.08.2010 року в сумі 150268,40 грн., три проценти річних за два роки з дня прострочення в сумі 9016,10 грн.

6. Зобовязати старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 або іншу посадову особу Уманського МВ ДВС прийняти виконавчий лист, виданий 18.06.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області по справі № 705/1598/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в сумі 1592,85 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 300 грн.

7. Зобовязати старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 або іншу посадову особу Уманського МВ ДВС поновити виконавче провадження № 39478261 щодо примусового стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь мене, ОСОБА_1 боргу в сумі 150268,40 гривень та 9016,10 гривень.

8. Зобовязати старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 або іншу посадову особу Уманського МВ ДВС поновити виконавче провадження № 39478273 щодо примусового стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь мене, ОСОБА_1 боргу в сумі 1892,85 гривень.

9. Зобовязати старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 або іншу посадову особу Уманського МВ ДВС здійснити перевірку поважності причин невиконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2013 року по справі № 705/1598/13-ц та в разі виявлення ознак правопорушення вжити заходів для притягнення винних осіб до відповідальності.

10. Зобовязати старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 або іншу посадову особу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повідомити суд і мене про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду даної скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання…».

В скарзі зазначено, що на виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2013 року по справі № 705/1598/13-ц були видані виконавчі листи:

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору в сумі 1592,85 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 300 грн.

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 18.08.2010 року в розмірі 150268,40 грн., три проценти річних за два роки з дня прострочення в сумі 9016,10 грн.

Вказані виконавчі листи надійшли на виконання до Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області та державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 39478261 та № 39478273.

14.02.2014 року постановами державного виконавця Уманського МВ ДВС вищевказані виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження № 43960633, ідентифікатор доступу до якого заявнику ніхто не надав.

В скарзі вказано, що 18.07.2018 року від Уманського MB ДВС ГТУЮ в Черкаській області він отримав дві постанови про повернення виконавчих документів від 30.08.2016 року з доданими виконавчим листами до них по виконавчим провадженням № 39478261 та № 39478273. Виконавчі документи відповідно до згаданих постанов були повернуті на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року. Даними постановами встановлено, що автомобіль WANFENG SHK6520, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який був оголошений в розшук 10.03.2015 року не був виявлений протягом року.

В скарзі також вказано, що протягом виконавчого провадження ОСОБА_1 неодноразово подавав скарги, проте лише 18.07.2018 р. йому надійшла відповідь від начальника ГТУЮ у Черкаській області за № М-831/9-24/2 від 11.07.2018 року згідно якої йому було повідомлено, що виконавче провадження за вищевказаними виконавчими документами завершено, автомобіль не знайдено, а виконавчі листи неодноразово надсилалися на його адресу, однак не були вручені. За таких обставин, він вважає, що дії та рішення старшого державного виконавця є незаконними, оскільки відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно у боржника на час виконавчого провадження було у власності нерухоме майно, а саме ? частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на яку 10.12.2012 року був накладений арешт та оголошено заборону на її відчуження, тому застосування п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999) при поверненні йому виконавчих документів при наявності майна у боржника, на його думку,- є незаконним.

Крім того, в скарзі зазначено, що відповідно до інформації з сайту Уманської міської ради, боржник є її депутатом. Відповідно до декларації, яка оприлюднена на сайті НАЗК за 2017 рік, у боржника є у власності готівкові кошти в розмірі 20000 гривень. Тому він вважає, що при незаконному поверненні виконавчих документів, старший державний виконавець не перевірив наявність коштів у боржника

В скарзі також вказано, що в автоматизованій системі виконавчих проваджень по даному провадженню взагалі відсутні будь-які документи, інформація про стадії виконавчого провадження, дії державного виконавця, тощо. Роздруківки з системи по виконавчим провадженням № 39478261, № 39478273 взагалі пусті.

Вказані факти, на думку ОСОБА_1, свідчать про формальність підходу державного виконавця Мельника В.В. до здійснення своїх обовязків, встановлених законодавством України, яке регулює виконавче провадження, тому ОСОБА_1 був вимушений звернутися із відповідною скаргою до суду.

Відповідно до наказу № 3773/к «Про призначення ОСОБА_2В.», що був виданий 08.08.2018 року начальником Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, - ОСОБА_2 призначено на посаду начальника Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області з 10.08.2018 року, в порядку просування державного виконавця по службі за результатами конкурсу, з випробувальним терміном шість місяців, звільнивши з посади старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

При цьому, в ч.3 ст. 450 ЦПК України зазначено: «…Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника…».

З урахуванням того, що ОСОБА_2 був звільнений з посади державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а в судове засідання зявилася головний державний виконавець Семченкова Наталія Сергіївна, до участі у справі було залучено головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги,- в судове засідання не зявився. На адресу суду, 30.10.2018р. він подав заяву, в якій просив задоволити його скаргу та її розгляд проводити у його відсутність.

Головний державний виконавець Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1, посилаючись на обставини, що викладені в листі, який надійшов на адресу суду 16.10.2018р. за підписом начальника відділу ОСОБА_5. У вказаному листі зазначено, що на примусовому виконанні в Уманському МВ ДВС Уманського МРУЮ з 20.08.2013 року перебував виконавчий документ по справі № 705/1598/13ц від 20.08.2013 року виданий Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики від 18.08.2010 року у сумі 150 268,40 грн., три проценти річних за два роки з дня прострочення в сумі 9016,10 грн. Тому, з метою належного виконання рішення суду державним виконавцем було вжито наступних заходів, а саме:

- 20.08.2013 р. надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 705/1598/13-ц від 20.08.2013 року виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики від 18.08.2010 року у сумі 150 268,40 грн., три проценти річних за два роки з дня прострочення в сумі 9016,10 грн., та виконавчий документ № 705/1598/1З-ц 2/705/705/13, виданого Уманським міськрайонним судом 18.06.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат в сумі 1892,85 грн.;

- 22.08.2013 р. державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких було направлено сторонам за вих. № 22334-2;

- 09.09.2013 р. державним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника з метою перевірки його майнового стану, про що складено відповідний акт державного виконавця;

- 21.11.2013 р. на адресу боржника надіслано виклик державного виконавця для вирішення питання по суті справи або надання підтверджуючих документів про сплату боргів;

- 14.02.2014 р. ст. державним виконавцем Бундєлєвою О.В. було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 43960633 у звязку з тим, що у відділі ДВС відносно боржника відкрито декілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з боржника;

- 06.06.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої було направлено сторонам;

- 19.11.2014 р. державним виконавцем було здійснено документальну перевірку майнового стану боржника, шляхом направлення відповідних запитів;

- 18.12.2014 р., 05.01.2015 р., 16.01.2015 р. згідно отриманих відповідей встановлено про наявність у боржника на праві особистої власності рухомого майна, а саме легкового автомобіля НОМЕР_2. Відповідно до інших повідомлень боржник як власник або землекористувач земельних ділянок не обліковується, с/г техніка за боржником не зареєстрована;

- 10.02.2015 р. державним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника з метою здійснення фактичної перевірки його майнового стану, про що складено відповідний акт державного виконавця;

- 18.02.2015 р. державним виконавцем з метою належного виконання рішення суду було здійснено документальну перевірку майнового стану боржника та встановлення джерел отримання доходів, шляхом направлення відповідних запитів.

- 05.03.2015 р., 06.03.2015р., 13.03.2015р. згідно отриманих відповідей встановлено про наявність у боржника на праві особистої власності рухомого майна, а саме легкового автомобіля НОМЕР_2. Відповідно до інших повідомлень боржник як власник або землекористувач земельних ділянок не обліковується, с/г техніка за боржником не зареєстрована;

- 10.03.2015р. державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб WANFENG SHK6520, д.н.з. НОМЕР_1, копії якої направлено сторонам та до виконання ДАІ ГУ УМВС України у Черкаській області, а також було зупинено виконавче провадження до розгляду справи по суті;

- 08.04.2015 р. державним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника з метою здійснення фактичної перевірки його майнового стану, про що було складено відповідній акт;

- 09.04.2015 р. отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно якої відсутні дані про речові права на нерухоме майно, проте наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень від 24.04.2013 р., 18.10.2013 р., 11.11.2013 р., 24.06.2014 р.;

- 15.04.2015 р. старшим державним виконавцем до суду було направлено подання щодо вирішення питання про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України;

- 18.06.2015 р. на адресу Уманського МВ ДВС надійшла ухвала Уманського міськрайонного суду від 16.04.2015 р. згідно якої було обмежено боржника у праві виїзду за межі України та 24.06.2015 р. вказану ухвалу було направлено до Державної прикордонної служби України;

- 22.10.2015 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримано довідку про відсутність речових прав на нерухоме майно;

- 23.10.2015 р. отримано відповідь з ПФУ, ДПІ щодо відсутності інформації відносно боржника про отримання ним джерел доходів, місця роботи та відкритих рахунків, а також державним виконавцем з метою належного виконання рішення суду було повторно здійснено документальну перевірку майнового стану боржника, шляхом направлення відповідних запитів. Проте згідно отриманих відповідей встановлено про наявність у боржника на праві особистої власності рухомого майна, а саме легкового автомобіля НОМЕР_2. Відповідно до інших повідомлень боржник як власник або землекористувач земельних ділянок не обліковується, с/г техніка за боржником не зареєстрована;

- 05.01.2016 р. на адресу відділу ДВС надійшла заява стягувача про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження, та 29.01.2016 р. на адресу стягувача було направлено відповідь на його заяву;

- 14.03.2016 р. - державним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника з метою здійснення фактичної перевірки його майнового стану, про що складено відповідний акт державного виконавця;

- 30.08.2016 р. державним виконавцем Мельником В.В. було було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, у звязку з тим, що автомобіль НОМЕР_2, який був оголошений у розшук 10.03.2015 р. не був виявлений протягом одного року. Проте, вищевказаний лист разом із виконавчим документом повернувся із поштового відділення смт. Озерне у звязку із закінченням терміну зберігання;

- 29.03.2017 р. на адресу стягувача, зазначену у виконавчому документі, направлено повідомлення стосовно завершення вищезазначених виконавчих проваджень, проте стягувач не відреагував на даний лист;

- 30.03.2017 р. направлено на адресу стягувача виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості;

- 06.04.2018 р. у черговий раз на адресу представника стягувача було направлено постанови від 30.08.2016 р.;

- 19.05.2018 р. вищевказані документи повернулись із поштового відділення у звязку із закінченням терміну зберігання;

-06.07.2018 р. на адресу представника стягувача було направлено постанови від 30.08.2016 р.

За таких обставин, відділ МВ ДВС вважає, що дії державного виконавця фактично спрямовані на забезпечення реального виконання судового рішення, вчинені в рамках чинного законодавства, без будь-яких порушень законних прав та інтересів сторін виконавчого провадження, тобто в порядок і спосіб передбачений законом і не можуть вважатися та визнаватися як незаконною бездіяльністю, тому просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду скарги повідомлений в установленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.

Вислухавши головного державного виконавця Семченкову Н.С., дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2013 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 150268,40 грн., 3 % від простроченої суми боргу 9016,10 грн. (а.с.62) та виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 1592,85 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 300 грн.

Постановою державного виконавця Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 від 22.08.2013 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчих листів, виданих 18.06.2013 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли та мали місце до 02.06.2016 р., тобто до початку дії Закону України " Про виконавче провадження" (в новій редакції), тому потрібно керуватися нормативно-правовими актами, які діяли у вказаний період, тобто Законом України «Про державну виконавчу службу» та Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. У розумінні цієї норми права державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом із тим п. 1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання

рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року визначено права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

При цьому, цей же закон покладає на всіх посадових осіб обовязок виконувати вимоги державного виконавця, тобто надавати відповіді на його запити, тощо.

Таким чином, державний виконавець є носієм спеціальних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Постановою ст. державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_7 від 14.02.2014 р. було приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження, оскільки у відділі ДВС відносно боржника відкрито декілька виконавчих проваджень про стягнення коштів, які підлягають виконанню в складі зведеного виконавчого провадження.

Постановою ст. державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_8 від 10.03.2015 р. було винесено постанову про розшук майна боржника.

30.08.2016 р. державним виконавцем Мельником В.В. було винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві ( ВП № 39478273, ВП № 39478261). В обґрунтування винесених постанов державний виконавець Мельник В.В. посилається на те, що автомобіль НОМЕР_2, який був оголошений у розшук 10.03.2015 р. не був виявлений протягом одного року.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року визначено перелік заходів примусового виконання рішень.

Главою 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року встановлено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державний виконавець у своїй роботі керується вимогами Закону України «Про виконавче провадження» і всі постанови, які виносяться відповідною посадовою особою повинні містити мотивацію підстав її винесення.

Пунктом 19 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обовязково розяснюється порядок повторного предявлення виконавчого документа до виконання.

Суд вважає, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання.

Таким чином, перед прийняттям рішення про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документу стягувачу - державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи перелічені підстави в даному випадку відсутні. У матеріалах справи відсутні докази того, що боржниками повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду чи про причини неможливості виконання вимог виконавчого документу.

Таким чином, дії державного виконавця є протиправними, оскільки ним не були виконані усі дії, що передбачені законом та передують винесенню постанов про закінчення виконавчих проваджень та про повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що державним виконавцем не було виконано всіх дії з приводу встановлення майна боржника, оскільки перевірка майнового стану боржника проводилась з порушенням строків, визначених ст. 52 Законом України «Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р., а також державним виконавцем були надіслані запити не до всіх установ і організацій, які володіють інформацією з приводу майна боржника та не було отримано відповідей з банків та фінансових установ щодо наявності грошових коштів у боржника.

Проте, 30.08.2016 р. постановою ст. державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_2 були повернуті виконавчі документи стягувачу, у звязку із тим, що автомобіль WANFENG SHK6520, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що був оголошений в розшук 10.03.2015 р. не був виявлений протягом року на підставі п.7 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, судом встановлено, що вказані постанови державного виконавця від 30.08.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу були винесені в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент винесення постанов.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії ст. державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови по виконавчому провадженню № 39478261 від 30.08.2016 р. та постанови по виконавчому провадженню № 39478273 від 30.08.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу були неправомірними, тому вказані постанови підлягають скасуванню, а дії державного виконавця підлягають визнанню протиправними, тому скарга ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню. В задоволенні решти вимог скарги необхідно відмовити, оскільки вчинення відповідних дій належить до виключної компетенції відповідних посадових осіб, чітко врегульовано чинним законодавством України та у суду немає повноважень зобовязувати вчиняти посадових осіб державної виконавчої служби дії, що вказані в іншій частині вимог скарги.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., ст.ст. 4, 11, 77, 89, 258, 260, 261, 447-452 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії і рішення державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови по виконавчому провадженню № 39478261 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови по виконавчому провадженню № 39478273 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 від 30.08.2018 року по виконавчому провадженню № 39478261 про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 від 30.08.2018 року по виконавчому провадженню № 39478273 про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко