Номер провадження: 22-ц/785/2533/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

від позивача ОСОБА_4 - не з'явилися,

від відповідача ОСОБА_5 - не з'явились,

переглянувши справу № 520/12643/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Голубенко Ольги Миколаївни про визнання договорів дарування недійсними за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року у складі судді Калініченко Л.В., -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4, звернувшись 19 жовтня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, просила:

визнати недійсним Договір дарування №635 об'єкту незавершеного будівництва (58% готовності) - житловий будинок (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1), що знаходиться по АДРЕСА_1, укладений 9 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М.,

скасувати рішення №37467110 від 9 жовтня 2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на об'єкт незавершеного будівництва (58% готовності) - житловий будинок (реєстраційний номер нерухомого майна НОМЕР_1), що знаходиться по АДРЕСА_1, та повернути сторони у первісне положення,

визнати недійсним Договір дарування №636 земельної ділянки (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться по АДРЕСА_1, укладений 9 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М.,

скасувати рішення №37467768 від 9 жовтня 2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться по АДРЕСА_1, та повернути сторони у первісне положення (виділені матеріали: а.с.2-10).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року в порядку забезпечення позову за заявою представника в інтересах ОСОБА_4 накладено арешт на об'єкт незавершеного будівництва та на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться по АДРЕСА_1 (виділені матеріали: а.с.57-58).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 10 січня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу суду про забезпечення позову.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2018 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_2 просить ухвалу про забезпечення позову скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у не повідомленні про судове засідання з розгляду заяви про забезпечення позову; у невідповідності заяви про забезпечення позову вимогам статті 151 ЦПК України, в редакції чинній на час подання та розгляду заяви; у не обґрунтуванні необхідності забезпечення позову; у безпідставності заявлених вимог про визнання договорів дарування з підстав фіктивності; у не співмірності виду забезпечення позову заявленим вимогам; у пред'явленні позову у кримінальному провадженні тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 151 ЦПК України, чинного на час подання та розгляду заяви про забезпечення позову, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, міг вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення могло утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 152, частини 3 статті 152 ЦПК України, чинного на час подання та розгляду заяви про забезпечення позову, позов забезпечувався, зокрема, накладенням арешту на майно, належне відповідачеві; вид забезпечення позову мав бути співмірним із заявленими вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, чинного на час подання та розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову підлягала розгляду судом, у провадженні якого перебувала справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Такі ж підстави для забезпечення позову та види забезпечення позову визначено й діючим ЦПК України.

ОСОБА_4 заявлено вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання з підстав фіктивності недійсними договорів дарування незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, посвідчених нотаріально 9 жовтня 2017 року. Зверненню до суду з позовом передувала дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 та порушення 8 червня 2017 року кримінального провадження №0003116 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, в якому ОСОБА_4 визнано потерпілою з огляду на отримані тяжкі тілесні ушкодження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні забезпечено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2017 року у справі №522/13772/17 за клопотанням слідчого шляхом накладення арешту на транспортний засіб та житловий будинок, проте нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1, 9 жовтня 2017 року було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, відповідно вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди фактично не є забезпеченими нерухомим майном, що знаходиться по АДРЕСА_1, оскільки власником майна на даний час є ОСОБА_5 в силу правочинів відчуження ОСОБА_2 ОСОБА_5 вказаного майна. Посилання скаржника на забезпечення вимог про відшкодування шкоди у кримінальному провадженні як на підставу для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі не приймаються, пред'явлення цивільного позову у кримінальному провадженні не є перешкодою для пред'явлення цивільного позову у порядку цивільного судочинства та вжиття заходів щодо його забезпечення, значення матиме лише судове рішення.

Не приймаються доводи скаржника щодо невідповідності заяви про забезпечення позову вимогам частини 2 статті 151 ЦПК, чинного на час подання заяви, та розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення про судове засідання, оскільки у заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а положення частини 1 статті 153 ЦПК України, чинного на час подання та розгляду заяви про забезпечення позову, передбачали розгляд заяви про забезпечення позову судом, у провадженні якого перебувала справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Не приймаються доводи скаржника щодо безпідставності заявлених вимог про визнання договорів дарування з підстав фіктивності, оскільки на стадії вжиття заходів забезпечення позову суд має лише пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з'ясувати обсяг позовних вимог, що ж до обгрунтованості заявлених вимог, наявності правових підстав для задоволення таких, то дані питання вирішуються з прийняттям судового рішення по суті заявлених вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (цивільного позивача у кримінальній справі) від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (підсудного), щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника). Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом, що став предметом спору.

Між сторонами виник спір щодо дійсності правочинів дарування об'єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться по АДРЕСА_1. Виникненню спору передувало завдання шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди та не можливість забезпечити цивільний позов у кримінальному провадженні вказаним майном через його відчуження. У сторони цивільного спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом, що став предметом спору, як то нерухомим майном, що знаходиться по АДРЕСА_1, відтак загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна.

Вжиті заходи забезпечення позову охороняють матеріально-правові інтереси позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, обмеження забезпеченням позову суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів стосується об'єкту, що став предметом спору.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Голубенко Ольги Миколаївни про визнання договорів дарування недійсними - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова