Номер провадження: 22-ц/785/1844/18
Номер справи місцевого суду: 518/65/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря Сідлецької Ю.С.

з участю: позивачки ОСОБА_2 і її представника, керівника ПСП «Маяк» і його представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2017 року (суддя Палій С.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПСП «Маяк», третя особа: відділ з питань реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і судове рішення першої інстанції)

23.01.2018 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ПСП «Маяк» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що з 2007 року відповідач користується земельною ділянкою площею 8,44 га кадастровий № :01:001:0152, власником якої, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №289621 від 20.04.2006 року була ОСОБА_3

Позивачка успадкувала після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08.08.2008 року, земельну ділянку площею 8,44 га кадастровий № :01:001:0152, що розташована на території Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12.06.2010 року нотаріальна контора видала на імя позивачки свідоцтво про право на спадщину за законом.

У вересні 2016 року позивачка ознайомилась з договорому оренди земельної ділянки від 25.12.2007 року і зясувала, що договір підписано не її матірю ОСОБА_3, а державна реєстрація договору оренди здійснена 20.11.2008 року, тобто після смерті матері, яка померла 08.08.2008 року.

Посилаючись на те, що права і обовязки за договором оренди земельної ділянки настають після здійснення державної реєстрації такого договору, у даному випадку реєстрація договору оренди земельної ділянки здійсненна після смерті сторони договору фізичної особи (цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки припиняються у момент смерті фізичної особи), договір оренди земельної ділянки від 25.12.2007 року, який набрав чинності з 20.11.2008 року, має бути визнаний недійсним.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 13.11.2017 року у позові відмовлено.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник позивачки просить рішення суду від 13.11.2017 року скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника позивачки зазначає про наступне: договір оренди земельної ділянки, підписаний 25.12.2007 року між ПСП «Маяк» в особі директора ПСП «Маяк» і ОСОБА_3, не створив прав та обовязків сторін цього договору, оскільки державна реєстрація цього договору відбулася 20.11.2008 року, після смерті сторони договору фізичної особи ОСОБА_3П

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідач в особі представників відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу не подали.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Земельна ділянка площею 8,44 га кадастровий № :01:001:0152 з квітня 2006 року, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №289621 від 20.04.2006 року належала на праві власності ОСОБА_3П.(а.с.7).

25.12.2007 року ПСП «Маяк» в особі директора і фізична особа ОСОБА_3 підписали договір оренди земельної ділянки площею 8,44 га кадастровий № :01:001:0152 (а.с.126,127).

З грудня 2017 року відповідач ПСП «Маяк» користується спірною земельною ділянкою площею 8,44 га кадастровий № :01:001:0152, яка розташована на території Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

08.08.2008 року фізична особа ОСОБА_4 померла (а.с.10).

20.11.2008 року, після смерті фізичної особи ОСОБА_4, реєстраційними органами здійснена державна реєстрація договору оренди земельної ділянки між ПСП «Маяк» і ОСОБА_3 (а.с.126,127,127 зворот).

12.06.2010 року нотаріальна контора видала на імя позивачки свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачка успадкувала спірну земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.11).

У вересні 2016 року позивачці стало відомо про порушення її права, зокрема про те, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті матері, здійснена з порушенням вимог чинного законодавства, після смерті фізичної особи, сторони договору - ОСОБА_3 (а.с.3).

Між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, які регулюються нормами ЦК України і Законом України «Про оренду землі».

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що договір укладено 25.12.2007 року відповідно до вимог закону, у договорі зазначені всі істотні умови, а 20.11.2008 року договір пройшов державну реєстрацію, при цьому позовна заява не зазначає про те, яким чином порушуються права позивача, як орендодавця спірної земельної ділянки (а.с.131,132)

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ст. 203 ч.ч.1,4 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ч.1 ЦК України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом (ст. 210 ЦК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (ст. ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній станом на 2007-2008 роки, час підписання та державної реєстрації договору оренди).

З січня 2013 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої державній реєстрації підлягає не договір оренди, а право оренди.

Так, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, законом України «Про оренду землі» та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. При цьому, обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. ст. 6 ч.ч.1,5, 17 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній з січня 2013 року).

Договір оренди, підписаний сторонами договору у грудні 2007 року, пройшов державну реєстрацію 20.11.2008 року (а.с.126,127,127 зворот).

Станом на час державної реєстрації договору оренди землі (20.11.2008 року) сторона договору фізична особа ОСОБА_3 померла (факт смерті ОСОБА_3 08.08.2008 року підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2008 року, а.с.10).

Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ст. 25 ч.ч.1,2,4 ЦУК України).

Оскільки цивільна правоздатність це здатність мати цивільні права та обов'язки, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, цивільна правоздатність ОСОБА_3 припинилась 08.08.2008 року.

Станом на час державної реєстрації договору оренди 20.11.2008 року, сторона договору ОСОБА_3 у звязку зі смертю не мала цивільної правоздатності.

Зважаючи на те, що договір оренди землі на час укладення (2007 року), відповідно до вимог чинного на той час законодавства набирав чинності лише після його державної реєстрації через те, що такий договір підлягав обовязковій державній реєстрації (ст.ст.18,20 Закону України «Про оренду землі» у редакції 2007-2008 років), договір оренди, підписаний сторонами договору 25.12.2007 року, за життя ОСОБА_3 не набрав чинності.

Беручи до уваги, що правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, у даному випадку державна реєстрація договору оренди землі здійснена після смерті фізичної особи, сторони договору, такий правочин суперечить нормам ЦК України і Закону України «Про оренду землі», що в силу ст. 203 ч.1, 215 ч.1 ЦК України, є підставою його недійсності.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представників відповідача у засіданні колегії суддів про те, що відповідач з 2007 року і до цього користується земельною ділянкою, позивачка отримує орендну плату, передбачену умовами договору і станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач здійснив необхідні весняні роботи на спірній земельній ділянці не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки апеляційного суду стосовно підстав недійсності оспорюваного правочину.

У встановленому законом порядку, відповідач не позбавлений права ставити питання про стягнення витрат, які він поніс на упорядкування спірної земельної ділянки.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Зважаючи на те, що наявність оспорюваного договору оренди землі, який суперечить нормам ЦК України і Закону України «Про оренду землі», порушене право власності позивачки на земельну ділянку у порядку спадкування за законом підлягає захисту судом.

(висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.3,4 ЦІПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові, висновки суду не відповідають обставинам справи і вимогам закону, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови по суті спору з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. ст. 133 ч.1, 141 ч.1 ЦПК України).

Позивачка понесла витрати за розгляд справи у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції, які підтверджені документально (а.с. 1,1а, 133) і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 640 гривень і у розмірі 704 гривень.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 25 грудня 2007 року між ОСОБА_3 і ПСП «Маяк», а саме: земельної ділянки площею 8,44 га кадастровий № :01:001:0152, який зареєстровано 20.11.2008 року під № 82 у Ширяївському райвідділі Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України».

Стягнути з ПСП «Маяк» (код ЄДРПОУ 328351) на користь ОСОБА_2 (ІІН №) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції і 704 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 16.04.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6