ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 619/177/17

провадження № 22-ц/818/681/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року в складі судді Остропілець Є.Р.,

у с т а н о в и в :

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просила вселити її до належного їй на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1

Позов мотивовано тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0, 25 га з кадастровим номером НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташований на ній житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вказаному житловому будинку проживають відповідачі, які чинять перешкоди в користуванні належним їй майном, чим порушують її права, як власника.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року вселено ОСОБА_1 до належного їй на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в рівних частках на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 280 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1; частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; на підставі статті 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; оскільки відповідачі не є власниками вищезазначеного майна та чинять позивачу перешкоди в користуванні належним їй на праві власності житловим будинком, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

27 серпня 2018 року ОСОБА_7 - представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області. Посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні, оскільки ніхто не чинить перешкоди у користуванні належним їй на праві власності житловим будинком; позивачем не надано доказів на підтвердження перешкод у її вселенні до житла; судом першої інстанції невірно обраховано суму судового збору, яка підлягала сплаті позивачем за подання уточненої позовної заяви.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2018 року в складі судді Колтунової А.І. ОСОБА_5 поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року та відкрито апеляційне провадження по даній справі.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації рішення суду першої інстанції не оскаржили, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь - яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для усунення позивачу перешкод у користуванні належним їй на праві власності майном шляхом вселення ОСОБА_1 у житловий будинок.

З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, при розгляді справи позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог. Матеріали справи не містять будь - яких підтверджень порушення відповідачами прав ОСОБА_1, як власника житлового будинку.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (пункт 2 частини 1 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_5 сплатила судовий збір в розмірі 960 грн., що документально підтверджено оригіналом платіжного доручення (квитанцією) від 27 серпня 2018 року № 52176 (а. с. 222 т. 1).

На підставі норм статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню сума судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - представника ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації, про вселення власника в житловий будинок - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 960 грн. (дев'ятсот шістдесят грн.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова