справа №176/2001/18
провадження №2/176/1015/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким розірвати її шлюб із відповідачам, зареєстрований 09 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №113 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як дружини, яка виховує дитину до досягнення нею трирічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з дня предявлення позову до суду.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились 22.05.2018 року, коли відповідач залишив сімю. Саме з цього часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Протягом останнього часу стосунки в відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вважає, що її з відповідачем сімя розпалась остаточно та примирення в ній неможливе.

Також відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сімю. Матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання вона не отримує. На сьогоднішній день вона ніде не працює бо знаходиться у відпустці по догляду за їх спільною малолітньою дитиною, сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг трирічного віку. Отримуваної допомоги на дитину не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня. Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання позивача як дружини, яка доглядає за спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку не надає, у звязку з цим позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Розмір аліментів на своє утримання позивач визначила у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. та вважає, що відповідач, являючись здоровою працездатною особою, має, можливість сплачувати аліменти на її утримання саме у такому розмірі.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі.

Від відповідача, ОСОБА_3 у запропонований йому ухвалою про відкриття провадження по справі від 24 вересня 2018 року, строк, відзиву на позов до суду не надходило, про день, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-КИ № 311017, між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище Федотова), 09 червня 2015 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №113 /а.с.7/.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження вказаний відповідач. /а.с.8/

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони проживають окремо з травня 2018 року та спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що примирення неможливе, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання як дружині, яка виховує спільну малолітню дитину до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень не скористався, відзиву на позовну заяву не надав, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини.

Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст.104,110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що недоцільним є надання подружжю строку для примирення, фактично сімя сторін розпалась, подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить інтересам подружжя.

Згідно частини 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за доцільне позивачу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «Орлова», оскільки вона просила про це у заяві.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, окрім малолітнього сина ОСОБА_6. Відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача.

Позивач у своєму позові визначилась щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Але, суд враховуючи всі обставини справи та надані позивачкою докази з урахуванням можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, вважає за доцільне стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на місяць, і цей розмір аліментів буде достатнім для забезпечення утримання позивачки до досягнення її малолітньою дитиною трьох років. Відповідних доказів необхідності отримання позивачем аліментів на своє утримання у розмірі 1000 грн. суду не надано.

З урахуванням вказаних висновків позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову.

Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави, за вимогу про стягнення аліментів, від сплати яких позивачку за законом звільнено.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. ст. 84, 110-115, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище Федотова), укладений 09 червня 2015 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №113.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 5-й мікрорайон Зарічний, б. 37 кв. 54, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на місяць починаючи з 05 вересня 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 23 червня 2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 5-й мікрорайон Зарічний, б. 37 кв. 54, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Стягнути ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 5-й мікрорайон Зарічний, б. 37 кв. 54, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. (ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського Апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя К.А. Гусейнов