Справа № 752/5266/17
Провадження №: 2/752/893/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Плахотнюк К.Г., року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судд Плахотнюк К.Г.,

за участю секретаря судового засідання Веременко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 06.08.2005 року, від якого вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2015 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу позивач почав проживати з батьками за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачка із сином залишились проживати за адресою: АДРЕСА_2. Відповідачка усілякими способами стала перешкоджати йому спілкуватись із сином, однак, жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду сину немає. Створення перешкод позивачу у спілкуванні із сином порушує його права та суперечить інтересам дитини, а тому останній звернувся до суду за захистом своїх прав, та просив суд зобов»язати відповідачку усунути йому перешкоди у спілкуванні з сином та визначити способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, а саме: систематичні побачення батька із сином до його повноліття у перший та третій тиждень кожного місяця у проміжок часу з 14-00 год. п»ятниці до 20-00 год. неділі, а також у весняно-літній період з 28 травня по 15 липня щорічно з правом сина на тимчасове проживання з його батьком за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з»явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив суд позов задовольнити з викладених в ньому підстав.

Відповідачка для розгляду справ не з»явилась. Подала суду письмове заперечення, відповідно до якого позов визнала частково та вказала, що жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з сином не чинила і не чинить, однак, просила суд при визначенні способу спілкування із сином врахувати її позицію, а саме: спілкування батька із сином у перший та третій тиждень кожного місяця у проміжок часу з 14-00 год. п»ятниці до 16-00 год. неділі, надавши їй можливість підготувати сина до нового навчального тижня.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, подала до суду листа, в якому просила справу слухати у її відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 06.08.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2015 року (а.с.6-8).

Від шлюбу сторони у справі мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Дитина проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 і вказаний факт сторонами не оспорювався.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Відповідач - мати дитини, - не заперечувала щодо участі позивача у вихованні їх сина, проте просила врахувати режим дня та те, що дитину слід підготувати до нового навчального тижня, а тому доцільно встановити години побачення з 14-00 год. п»ятниці до 16-00 год. неділі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні із сином.

Разом з тим, враховуючи відносини, що склались між сторонами, а також те, що відповідач не заперечувала щодо встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина, приймаючи до уваги вік дитини та необхідність підготовки дитини до початку навчального тижня, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення способів участі батька у спілкуванні із сином підлягають частковому задоволенню в запропонований відповідачем спосіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визначити ОСОБА_2 спосіб та порядок участі у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: перший та третій тиждень кожного місяця з 14 20 год. п»ятниці до 16 00 год. неділі; у весняно-літній період з 28 травня по 15 липня щорічно з правом сина на тимчасове проживання з батьком за адресою: АДРЕСА_1, в задоволенні решти вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157,158,159 СК України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2 , 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України , суд, -

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 спосіб та порядок участі у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: перший та третій тиждень кожного місяця з 14 00 год. п»ятниці до 16 00 год. неділі; у весняно-літній період з 28 травня по 15 липня щорічно з правом сина на тимчасове проживання з батьком за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк