Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1363/18
номер провадження 2/695/861/18
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

07 листопада 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участі секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості у сумі 11991.82 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.02.2007 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та уклала договір, відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 5000,0 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач наполягає, що кредитні кошти ОСОБА_2 отримала, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 15.04.2018 року утворилась заборгованість, яку позивач визначає в розмірі 11991.82 грн..

Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом із відповідача в примусовому порядку.

У ході розгляду вказаної справи було встановлено, що ОСОБА_2 померла 14 липня 2017 року, про що свідчить відповідний актовий запис про смерть № 8 від 17 липня 2017 року.

Як вбачається із листа приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_3 №189/01-16 від 23.07.2018 року, останньою була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 №183-2017 року. Заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_4 та спадкоємець за заповітом ОСОБА_5.

Окрім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 направили до суду відзив на позовну заяву, як особи, які не беруть участь у справі, але їхні права можуть бути порушені рішенням суду у вказаній справі, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечували, просили суд врахувати при вирішенні вказаної справи строки позовної давності та закрити провадження у справі у звязку із смертю відповідача по справі.

Представник позивача до суду направив відповідь на відзив, в якому заперечував доводи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, тобто стягнути суму заборгованості із ОСОБА_2.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у звязку із наступним.

Судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду 08.05.2018 року з позовом про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості у сумі 11991.82 грн.

ОСОБА_2 померла 14 липня 2017 року, про що свідчить відповідний актовий запис про смерть № 8 від 17 липня 2017 року.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, яка на час звернення позивача до суду вже померла, про що позивач достеменно знав отримавши відзив ОСОБА_5 та ОСОБА_4, однак продовжив наполягати на задоволенні своїх позовних вимог.

Суд зважає, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Так норми ст. 55 ЦПК України визначають порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у звязку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй постанові від 16.05.2018 року по справі №183/4229/14 Верховний Суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у звязку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обовязки одного із субєктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно повязане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід субєктивного права або обовязку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерті фізичної особи настала після смерті позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, тим більше, що із позовної заяви вбачається, що позивач здійснював нарахування суми заборгованості по сплаті кредиту і за період після смерті позичальника.

Разом із тим суд враховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави , що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст. 49 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

За вказаних обставин, враховуючи що позивач, достеменно знавши про смерть відповідача, із жодними заявами до суду не звернувся та продовжував наполягати на задоволенні своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що справа підлягає до закриття на підставі ст. 255 ЦПК України.

Обираючи підстави для закриття провадження по справі суд вважає за необхідне застосувати норми пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так нормами п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом із тим спірні правовідносини щодо кредитних зобовязань допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника.

Загальні правила предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами ст. 1281 ЦК України

Однак, як вже зазначалося вище залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, що є недопустимим.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною по справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які предявленні до осіб, що померли на момент предявлення позовів, висловлена Верховним Судом у постановах від 16.05.2018 року, у справі №183/4229/14-ц, 07.03.2018 року у справі №320/13096/13-ц, 14.02.2018 року у справі №310/10284/15 та 16.01.2018 року у справі №654/3928/15.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1762.0 грн., що стверджується платіжним дорученням від 25.04.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За вказаних обставин сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики, сплачену по квитанції від 25.04.2018 року суму судового збору 1762.0 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя Середа Л.В.