Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/203/18
провадження: 2/614/96/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

19.11.2018 року

Справа №614/203/18

смт. Борова Борівського району Харківської області

Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Євтіхієвої С.В., Кравцової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до ОСОБА_3, 3 особа на стороні позивача: Борівське КП «Житлово-комунальне господарство»

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

за участю учасників справи:

позивачів: ОСОБА_1., ОСОБА_2

представника позивачів: ОСОБА_4

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_5

представника 3 особи: Борівського КП «Житлово-комунальне господарство» Грячова А.А.

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

14.03.2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позов обґрунтований тим, що позивачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 Це підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру та домовою книгою.

У квартирі зареєстрований та постійно проживає син власника позивач ОСОБА_2.

Відповідач по справі ОСОБА_3 проживає в цьому ж будинку, поверхом вище, у квартирі №20.

5 вересня 2016 р. кухня квартири позивачів була затоплена. Згідно з актом комісії Борівського КП «Житлово-комунального господарства» від 5 вересня 2016 р., залиття сталося з вини власника квартири №20 з причини засмічення кухонного водовідведення, тобто з вини відповідача.

Згідно з тим же актом позивачам завдано наступної майнової шкоди: зіпсовано стелю, потемніння на шпалерах 0,15 кв.м., замокання стін та відклеювання шпалер 0,3 кв.м., замокання стін та відклеювання шпалер розміром 3,84 кв.м.

Внаслідок залиття кухні позивачам необхідно було терміново зробити поточний ремонт, оскільки було порушено естетичний вигляд приміщення. Зробити косметичний ремонт кухні після залиття позивач ОСОБА_2. не міг з причини відсутності коштів на ремонт.

Одразу після залиття кухні відповідач погоджувалася зробити ремонт кухні, але до теперішнього часу так цього і не зробила.

ОСОБА_2. неодноразово звертався до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати завдану шкоду, але та в грудні 2017 р. після останньої розмови категорично заявила позивачу, що не буде відшкодовувати шкоду, завдану залиттям кухні.

Після цього позивач змушений був звернутися до експерта для встановлення розміру відновлювального ремонту та матеріальної шкоди внаслідок залиття кухні.

Ремонт на кухні позивач не проводив, що підтверджується актом комісії в складі депутата Борівської с/ради та робітників Борівського КП «Житлово-комунальне господарство» від 2 березня 2018 р.

Згідно з висновком від 9 лютого 2018 р., складеним експертом-оцінщиком ООО «Промексперт» Д.А. Поволоцьким на підставі Договору на проведення незалежної оцінки №05/02-1 від 02.02.2018 р. з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачу - власнику квартири, вартість проведення ремонту кухні становить 11585 грн. (з урахуванням вартості робіт та матеріалів).

Розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди становить 17596 грн., з яких: 11585 грн. витрати на ремонт, 1200 грн.- на оплату послуг експерта, за правову допомогу адвоката - 4700 грн. (консультація щодо збирання доказів по справі про залиття квартири - 50 грн., консультація про необхідність проведення експертизи про визначення матеріальних збитків внаслідок залиття квартири - 350 грн., за підготовку позову до суду - 800 грн., за представництво інтересів позивача в суді першої інстанції 3500 грн.), за копіювання документів та друк фотографій - 111 грн.

Крім того, позивачу внаслідок залиття його кухні, в результаті винних та неправомірних дій відповідача, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема, внаслідок пошкодження кухні залиттям, позивач зазнав чимало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії, протягом майже більше року не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки, або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити кухню тримають позивача у постійній нервовій ти психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Крім того, залиття кухні створило для позивача дискомфорт та нервове напруження, оскільки позивач постійно відчуває в квартирі сирість, вологу та запах плісняви. Крім того, кухня, яка була затоплена відповідачем, є приміщенням, де позивач більш за все знаходиться за роботою на комп'ютері. Все це створює дискомфорт та порушує спокій позивача, його настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань.

Позивач витратив немало часу на поїздки до оцінювача, житлово-комунального господарства та органів судової влади, з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди та доведення особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, змарнованого часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Крім того, позивач не має можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт кухні, оскільки для нього сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, виходячи з отриманого місячного доходу, який витрачається лише на необхідність проживання сім'ї. Вказані вище обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральних втрат і страждань для позивача.

Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн.

Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів становить 22596 грн.

З позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, позивачі звертаються вперше. З іншою заявою з тим самим предметом та з тих самих підстав до суду не зверталися.

ІІ. Позиції учасників справи.

26.03.2018 р. відповідачем ОСОБА_3 до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. та ОСОБА_2 відмовити.

27.03.2018 р. відповідач надала заяву про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

02.04.2018 р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2. надали заяву про виклик в судове засідання свідків.

02.04.2018 р. позивач ОСОБА_3 надала заяву про виклик свідків.

02.04.2018 р. позивачем ОСОБА_3 надана до суду заява про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

17.04.2018 р. позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2. надано до суду відповідь на відзив відповідача, в якому вони вимоги позивача про необхідність проведення будівельно-технічної експертизи не підтримують.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

15.03.2018 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалами Борівського районного суду Харківської обл. від 16.03.2018 р. та 22.03.2018 р. виправлено описки в ухвалі про відкриття провадження від 15.03.2018 р.

27.03.2018 р. ухвалою Борівського районного суду здійснено перехід зі спрощеного провадження в загальне провадження.

11.04.2018 р. ухвалою Борівського районного суду продовжено підготовче провадження у справі; притягнуто до участі в справі в якості 3 особи на стороні позивача Борівське КП «Житлово-комунальне господарство».

20.04.2018 р. ухвалою Борівського районного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду; викликано в судове засідання свідків: Грячова А.А., ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14; залучено до матеріалів справи надані позивачем та його представником копії медичних документів та детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по вказаній справі.

29.05.2018 р. ухвалою Борівського районного суду у справі призначено будівельно-технічну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

18.07.2018 р. ухвалою Борівського районного суду продовжено строк проведення судової будівельно-технічної експертизи.

02.11.2018 р. до суду з Харківського НДІСЕ ім. засл. професора М.С. Бокаріуса надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №14999.

05.11.2018 р. ухвалою Борівського районного суду поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтвердили вищевикладене та підтримали позовні вимоги.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що Акт фіксації залиття квартири від 05.09.2016 р. та Акт обстеження квартири від 02.03.2018 р., які додані до позовної заяви, не можуть бути доказами, оскільки їх не можна вважати достовірними і достатніми. Так, комісія в складі працівників КП «ЖКГ» і депутата Борівської с/ради проводили обстеження лише квартири позивачів і без участі відповідача. Її квартиру комісія не обстежувала, а висновок про те, що причиною залиття квартири позивача є засмічення її кухонного водовідведення є необґрунтованим. Кухонне водовідведення у неї не засмічувалось і знаходилось завжди у справному стані, ніякого зайваго витоку води з водопровідних або з водостічних труб не було, але згадана комісія цього не обстежувала, не перевіряла. Крім того, відповідач зверталася до КП «ЖКГ» з заявами про протікання стелі в її квартирі.

Представник 3 особи - Борівського КП «Житлово-комунальне господарство» Грячов А.А. в судовому засіданні пояснив, що зі стовідсотковою впевненістю він не може стверджувати від чого відбулося залиття квартири. Стеля в цьому будинку ремонтувалася приблизно в 2007-2008 роках. В квартирі Артєм?євих була залита стеля та стіна кухні, тим часом як в під?їзді потьоків не було.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що акт про залиття квартири АДРЕСА_1 було складено у вересні 2016 р., йому зателефонував позивач ОСОБА_1, щоб той прийшов подивитися на залиту квартиру. Прийшовши до вказаної квартири, свідок побачив мокрі шпалери, у кутку - пляму, сказав позивачу, що квартира затоплена та порадив піднятися до сусідів, які проживають над ним, щоб вияснити, що трапилося.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що при огляді квартири АДРЕСА_6, в коридорі були відклеєні шпалери по шву біля вхідних дверей; інших пошкоджень в квартирі він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює в Борівському КП «Житлово-комунальне господарство», тому був одним з членів комісії, які підписували акт комісії Борівського КП «Житлово-комунальне господарство» від 5 вересня 2016 р., оскільки бачив залиття квартири АДРЕСА_1 розміром метр на метр в кухні, де знаходиться мийка. На стіні і на стелі бачив також мокру пляму. Звідки саме текла вода він не знає.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що в 2016 р. при огляді квартири АДРЕСА_1, де знаходиться кухня і комірка, відстали шпалери, було видно, що на стінах мокрі потьоки, чи була вода на стелі, він не пам'ятає, в той день квартиру №20 в цьому будинку вони не оглядали. Ймовірною причиною залиття він вважає засмічення водовідведення на кухні. 23.03.2018 р. комісією, до складу якої він входив складено акт огляду квартири №20, в якому вказали, що причиною підтікання квартири №20 може бути протікання даху, оскільки зі сторони горища було видно сліди води. Але все це припущення.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що в 2016 р. він був запрошений як свідок при складанні акту про затоплення квартири АДРЕСА_1., він бачив сліди підтікання на стінах і стелі кухні та відклеювання шпалер.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2001 р. продавець ОСОБА_16 продав, а покупець ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до копії домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с.15-16).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6. (а.с.17).

Відповідно до акту фіксації залиття квартири за адресою АДРЕСА_1, від 5 вересня 2016 р., встановлено, що залиття квартири скоїлося з вини квартиронаймача квартири АДРЕСА_6, з причини засмічення кухонного водовідведення (а.с.27).

Станом на 05.02.2018 р. вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат та приміщень (кухні) квартири №18, загальною площею 80.1 м.кв., жилою площею 51.2 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складає: 12 251 грн. 00 коп. без врахування ПДВ; розмір майнового збитку, заподіяного власнику, складає: 11 585 грн. 00 коп. без врахування ПДВ, що підтверджується звітом про оцінку майна ТОВ «Промексперт» (а.с.29-52).

Вартість послуг ТОВ «Промексперт» становить 1200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №_09/02-1 від 09.02.2018 р., які сплачені ОСОБА_2. (а.с.28).

Квартира АДРЕСА_6, належить ОСОБА_3; квартира АДРЕСА_1 - приватизована, згідно документації, яка є в наявності в Борівському КП «ЖКГ», зареєстрована на ОСОБА_1.; що підтверджується повідомленням Борівського КП «ЖКГ» Борівської с/ради (а.с.53).

Продавець ОСОБА_17 передав у власність, а покупець ОСОБА_3 прийняла у власність за відповідну плату квартиру АДРЕСА_6, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23 липня 2013 р. (а.с.56-57).

Згідно акту обстеження квартири від 02.03.2018 р., при обстеженні кухні в квартирі АДРЕСА_1., яка належить на праві власності ОСОБА_1 виявлено потемніння на стелі, шпалерах, відклеювання шпалер на стінах, які вникли по причині залиття кухні квартири №18 з причини засмічення кухонного водовідведення в квартирі №20 5 вересня 2016 р., що також підтверджується фотоілюстраціями (а.с.58-65).

Відповідно до акту обстеження квартири від 23.03.2018 р., при обстеженні квартири АДРЕСА_6, в коридорі видніється слід підтікання зі стелі (в районі лазу на покрівлю будинку), біля вхідних дверей (відставання шпалер); зі слів власниці квартири це можливо і стало причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 приблизно у вересні 2016 р. (а.с.84-89).

Відповідно до інформації Борівської с/ради, за період часу з серпня 2016 р. по квітень 2018 р. ремонт даху будинку АДРЕСА_1 не проводився (а.с.117).

Згідно повідомлення Борівського КП «ЖКГ» Борівської с/ради в період з серпня по 5 вересня 2016 р. зареєстрованих звернень від гр. ОСОБА_3 з приводу затоплень АДРЕСА_6 не надходило; у вказаний період офіційних заяв від мешканців під?їзду №2 АДРЕСА_1 з приводу протікання даху не надходило (а.с.118).

Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи №14999 Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, технічний стан стелі будинку АДРЕСА_1 над під'їздом №2 - задовільний; на час проведення обстеження жодних мокрих слідів на досліджуваних об'єктах не виявлено, встановити точно чи має місце протікання стелі будинку АДРЕСА_1 над під'їздом №2 - не виявляється можливим; встановити чи є це причиною залиття квартир №18 і №20 цього будинку - не виявляється можливим; встановити, яка причина залиття квартири АДРЕСА_1, що зафіксоване актом від 05.06.2016 р. - не виявляється можливим (а.с.227-244).

V. Релевантні джерела права та акти їх застосування.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, вищевказаною статтею встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України , моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із частиною четвертою статті 319 ЦК України власність зобов'язує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п. 3 ч. 2 цієї статі полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України).

Як роз'яснено в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 та від 27.02.2009), при вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, тощо.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

VІ. Оцінка суду.

Матеріалами справи (копією технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності гр. ОСОБА_1.) підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, пошкодженої внаслідок залиття. Вказана квартира розташована на 3-ому поверсі 4-ох поверхового будинку. Відповідач ОСОБА_3являється власницею квартири №20, яка розташована на 4-ому поверсі цього ж будинку.

В суді встановлено, що відповідно до акту фіксації залиття квартири за адресою АДРЕСА_1, від 5 вересня 2016 р., - залиття квартири скоїлося з вини квартиронаймача квартири АДРЕСА_6, з причини засмічення кухонного водовідведення. Станом на 05.02.2018 р. вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат та приміщень (кухні) квартири №18, загальною площею 80.1 м.кв., жилою площею 51.2 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складає: 12 251 грн. 00 коп. без врахування ПДВ; розмір майнового збитку, заподіяного власнику, складає: 11 585 грн. 00 коп. без врахування ПДВ, що підтверджується звітом про оцінку майна ТОВ «Промексперт».

Першою та обов'язковою дією власника пошкодженої квартири є фіксація залиття. Перш за все, це фото- і відео фіксація, яка може стати в нагоді при проведенні досудових переговорів з ймовірним заподіювачем шкоди. Однак у разі звернення до суду знадобиться офіційна фіксація факту залиття.

Відповідне роз'яснення з аналогічної ситуації надано Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 р. №12/20-11-1975, відповідно до якого вказується, що п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти наведених вище обставин, стверджуючи, що залиття квартири позивачів 05.09.2016 р. сталося не з її вини, оскільки в їхньому будинку вже тривалий час протікає стеля, у зв'язку з чим відбувається затоплення як квартири позивача так і під'їзду. З приводу цього позивачем та її представником було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно висновку якої встановити, яка причина залиття квартири АДРЕСА_1, що зафіксоване актом від 05.06.2016 р. - не виявляється можливим, так як пройшов значний період, на час проведення обстеження (22.08.2018).

Крім того, відповідачем не надано суду доказу того, що не з її вини 05.09.2016 року відбулося залиття квартири позивачів АДРЕСА_1, що є обов?язком відповідно до вимог ст.81 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Таким чином, посилання відповідача на те, що не з її вини відбулося протікання води у квартиру позивачів є необґрунтованими та недоведеними в судовому засіданні.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачами на виконання свого процесуального обов'язку надано належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, зокрема щодо залиття їх квартири АДРЕСА_1 - акт фіксації залиття квартири за адресою АДРЕСА_1, від 5 вересня 2016 р. та звіт про оцінку майна стосовно вартості відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат та приміщень (кухні) вищевказаної квартири (виконавець: ТОВ «Промексперт»; сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №190/16 від 01.03.2016 р. на право займатися практичною оціночною діяльністю, виданий Фондом державного майна України).

Крім того, показання свідків в судовому засіданні узгоджуються між собою і не суперечать обставинам, викладеним у позовній заяві щодо факту залиття квартири.

Таким чином, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1. про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 11 585 грн., оскільки вказані підстави знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так як враховуючи положення п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, суд вважає доведеним розмір спричиненої матеріальної шкоди (реальні збитки), яких власник квартири зазнав, у зв'язку з пошкодженням квартири у вищевказаному розмірі.

Жодних доказів на спростування розміру матеріальних збитків, визначених експертом, відповідач до матеріалів справи не долучила.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки останній не являється власником квартири АДРЕСА_1., та відповідно вимог ч.3 ст.386 ЦК України не має права на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 посилався на те, що протиправними діями відповідача йому були завдані моральні страждання, які виразились у тому, що хвилювання та думки про те, як відновити свою кухню тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що викликало погіршення його здоров?я внаслідок перебування в стані постійного стресу, моральних і фізичних страждань та потребує додаткових зусиль для організації його життя.

Між тим, суд не приймає до уваги такі твердження позивача як підставу позову, оскільки: відсутні будь-які докази того, що саме діями відповідача були спричинені душевні моральні та фізичні страждання, погіршення здоров?я та самопочуття позивача тощо.

Вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень не містять жодного обґрунтування її спричинення та причинного зв?язку з подією, яка мала місце.

У зв?язку із вищевикладеним суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень у повному обсязі.

Позивачем при подачі позовної заяви були заявлені вмиоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, однак вказані вимоги задоволенню не підлягають, оксільки матеріали справи містять оригінали квитанцій за вищевказані послуги на ім?я ОСОБА_2, який не є строною у справі.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню наступним чином.

В силу ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1. судовий збір в розмірі 704,80 грн. за вимоги майнового характеру.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.22,23,386,1166,1167,1192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3 особа на стороні позивача: Борівське КП «Житлово-комунальне господарство» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6; НОМЕР_1, ІН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; проживає за адресою: АДРЕСА_7; НОМЕР_3, ІН НОМЕР_4) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 11 585 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., в іншій частині - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа на стороні позивача: Борівське КП «Житлово-комунальне господарство» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 21.11.2018 р.

Головуючий-суддя Гуляєва Г. М.