ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/5085/18
Провадження № 2-о/522/291/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бондар В.Я.,

при секретарі Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 зацікавлена особа за участі заінтересованої особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Приморського районного суду міста ОСОБА_1 з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті, свого батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 14 листопада 2017 року у віці 59 років за адресою: АДРЕСА_1, причина смерті: ішемічна хвороба серця, хронічна серцево-судинна недостатність.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2017 року перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Донецьк помер її батько, про що видано Лікарське свідоцтво про смерть № 136 від 13.11.2017 року за формою первинної облікової медичної документації встановленої МЗ ДНР від 24.12.2015 року№ 012.1/684 на тимчасово окупованій території України. Звернувшись до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про проведення державної реєстрації смерті свого батька ОСОБА_3, заявник отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 13.03.2018 року, відповідно до якої Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не може бути проведено державну реєстрацію смерті громадянина ОСОБА_3, оскільки, надані заявником документи для вчинення визначеної реєстраційної дії не відповідають умовам і вимогам діючого законодавства України та не створюють правових наслідків оскільки були виданими на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За відсутністю документу про смерть зразка, встановленого в Україні, у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть на території України, що в подальшому унеможливлює його звернення до органів нотаріату для прийняття спадщини.

З метою оформлення документів про смерть у встановленому законному порядку та на підставі якого в подальшому заявник зможе звернутись до органів нотаріату для прийняття спадщини заявник вимушений звернутись до суду з цими вимогами.

Заявник в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений та надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був повідомлений про розгляд справи, проте представник в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Родинний зв'язок між заявником та померлим підтверджується Свідоцтвом про народження (виданим повторно) від 19.01.1991 року ОСОБА_3 VIIІ-НО № 473752 ОСОБА_2, яка народилась 14.04.1979 року в м. Донецьк про що в книзі реєстрації актів про народження 18.05.1979 року зроблено відповідний запис № 397.

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 136 від 13.11.2017 року виданого КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Донецьк» причиною смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 14 листопада 2017 року у віці 59 років стала ішемічна хвороба серця, хронічна серцево-судинна недостатність.

Заявником, як доказ обґрунтування своїх вимог також надано до суду копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 14.11.2017 року, серія ДНР № 0888869 виданого Ленінським відділом РАЦС м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР.

Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

ОСОБА_4 Сергіївна є громадянкою України, проживає тимчасово в м. Одеса, її батько ОСОБА_3, також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - АДРЕСА_1, де помер 12.11.2017 року, про що відповідним органом державної влади ДНР було видано Лікарське свідоцтво про смерть № 136 від 13.11.2017 року та Свідоцтво про смерть серії ДНР № 0888869 засвідченого печаткою «Донецької Народної Республіки».

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника.

Свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для з'ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та відомими суду обставинами.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.263-265, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Сергіївни за участі заінтересованої особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 14 листопада 2017 року у віці 59 років за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя ОСОБА_6

26.03.18