Провадження № 4-с/161/18/18
У Х В А Л А

11 квітня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

за участю: представника скаржника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_4 на дії заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суд зі скаргою на дії заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції ОСОБА_6

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області, задоволено частково позов прокурора міста Луцька в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_7, Луцької міської ради та вирішено усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 двома кімнатами площею 18.5 кв.м., які знаходяться в гуртожитку по вул. Горідюк, 4а/11 у м. Луцьку та виселено ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з житлових кімнат площею 11,3 кв.м. та 7,2 кв.м., які знаходяться в гуртожитку по вул. Гордіюк, 4а/11 в м. Луцьку.

На виконання даного рішення суду - 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист та 12 червня 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного рішення суду.

З 2012 року по 2015 рік матеріали виконавчого провадження передавались різним державним виконавцям для подальшого виконання, однак жодних дій щодо виконання рішення суду не вживалось.

Вказує, що 07.12.2017 року вона звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області із заявою про хід виконання виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-4663, виданим 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом, де отримала на руки копію постанови про скасування процесуального документа від 22.05.2017 року, якою скасована попередня постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2016 року та копію постанови серія ВП № 33168668 про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2017 року.

Оскільки державним виконавцем Мондровським М.М., у якого перебувало виконавче провадження з 22.07.2015 року не вжито жодних заходів з примусового виконання виконавчого листа № 2-4663/11 від 22.05.2012 року, заявник просить суд визнати незаконним та скасувати постанову заступника начальника першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження (ВП 33168668) по виконавчому листу № 2-4663 виданому 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, а виконавчий лист повернути для подальшого виконання.

Представник заявника скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник субєкта оскарження в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду направив письмові заперечення, згідно яких в задоволенні скарги ОСОБА_4 просив відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 просив суд в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції Волинської області у виконавця ОСОБА_6 знаходилося виконавче провадження № 33168668) від 07 липня 2017 року по виконавчому листу № 2-4663 виданому 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, за яким необхідно було усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 двома кімнатами площею 18,5 кв.м., які знаходяться в гуртожитку по вул. Гордіюк, 4а/11, які чиняться ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та виселити ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з житлових кімнат площею 11,3 кв.м. та 7,2кв.м., які знаходяться в гуртожитку по вул. Горідюк, 4а/11 в м. Луцьку.

02.06.2016 року заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_6 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-4663 виданим 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.03.2017 року постанову заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_6 від 02.06.2016 року визнано незаконною та скасовано, а виконавчий лист № 2-4663 від 22.05.2012 року повернуто для продовження його виконання до Першого ВДВС міста Луцька ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 9, 10).

07.07.2017 року заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_6 повторно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-4663 виданим 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом (а.с. 5, 6).

У вищезазначеній постанові зазначено, що підставою для закінчення виконавчого провадження є п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно вимог вказаної норми Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі - надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону: виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у звязку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Матеріалами виконавчого провадження не підтверджується жодних підстав для закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення суду щодо усунення перешкод в користуванні приміщенням гуртожитку особами, що перераховані в ньому, а отже виконавцем безпідставно закінчено виконавче провадження згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірним і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» правом скасування постанов державного виконавця наділений начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області скасувати постанову заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження (ВП №33168668) від 07 липня 2017 року по виконавчому листу № 2-4663 виданому 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, який повернути до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області для подальшого виконання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 підставна та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження (ВП № 33168668) від 07 липня 2017 року по виконавчому листу № 2-4663 виданому 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Зобовязати начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області скасувати постанову заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження (ВП №33168668) від 07 липня 2017 року по виконавчому листу № 2-4663 виданому 22.05.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, який повернути до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Волинські області для подальшого виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України- з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 16.04.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк