ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2341/18

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/172/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Лакізи Г.П., Харечко Л.К.

при секретарі: Покладі Д.В.

заявник: ОСОБА_2

заінтересовані особи: ОСОБА_3, відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Чернігівська філія ДП «СЕТАМ»

особа, яка подала апеляційну скаргу: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку «Демарк» ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову (суддя Олещенко В.І.), постановлену у м.Чернігів, повний текст ухвали складено 31 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме: Чернігівська біологічна фабрика обласної станції захисту рослин (Чернігівський район, с.Новий Білоус, вул.Квітнева, 24), що належить на праві приватної власності ОСОБА_3; зупинити продаж зазначеного арештованого нерухомого майна, переданого на реалізацію до Чернігівської філії ДП «СЕТАМ», номер лоту 297865. Позов мотивовано тим, що заявник має намір звернутись до Чернігівського районного суду із позовною заявою до свого чоловіка ОСОБА_3, а також відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про поділ майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, а саме: обєкту незавершеного будівництва Чернігівська біологічна фабрика обласної станції захисту рослин, що знаходиться за адресою: Чернігівський район, с.Новий Білоус, вул.Квітнева, 24, та звільнення вказаного майна з-під арешту. Оскільки, як стало відомо ОСОБА_2, майно, яке буде предметом її позову, знаходиться під арештом і вже передано на реалізацію, а тому її право як співласника вказаного майна підлягає захисту.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року заяву задоволено; накладено арешт на нерухоме майно: Чернігівська біологічна фабрика обласної станції захисту рослин, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, вул. Квітнева, 24; зупинено продаж арештованого нерухомого майна як наслідок примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 323А/2 (в АСВП № 23681320), а саме: Чернігівська біологічна фабрика обласної станції захисту рослин, адреса: Чернігівський район, с. Новий Білоус, вул. Квітнева, 24, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та передано на реалізацію до Чернігівської філії ДП «СЕТАМ», номер лоту 297865. Ухвалу суду мотивовано тим, що між сторонами існує спір про поділ майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку «Демарк» ОСОБА_4 просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Особа, яка подає апеляційну скаргу, вказує, що ПАТ «Банк «Демарк» не є стороною у справі, однак оскаржувана ухвала безпосередньо впливає (стосується) прав та інтересів банку, оскільки останній є стягувачем (іпотекодержателем) в межах зведеного виконавчого провадження №923А/2, а отже в силу ч.1 ст.351 ЦПК України банк має право на подання апеляційної скарги. За доводами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку «Демарк» ОСОБА_4, ОСОБА_2, надаючи згоду своєму чоловікові на укладення та підписання іпотечного договору, усвідомлювала, що 1/2 частина належного їй на праві власності майна, буде передана в іпотеку, накладено заборону на відчуження та в разі невиконання умов відповідного кредитного договору буде примусово реалізовано, знала про наявність відкритого виконавчого провадження та примусову реалізацію предмету іпотеки. Крім того, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку «Демарк» ОСОБА_4 зазначає, що судом порушено (не досліджено) співмірність співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, не враховано інтересів стягувача/іпотекодержателя. За доводами особи, яка подає апеляційну скаргу, у Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржувана ухвала заборонена для оприлюднення, проте судом не приймалась ухвала про розгляд справи у закритому судовому засіданні і відповідна ухвала не входить до переліку справ, які розглядаються судом у закритих судових засіданнях.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до предявлення позову у серпні 2018 року.

10 вересня 2018 року ОСОБА_2 подала до Чернігівського районного суду Чернігівської області позов до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення та звільнення майна з-під арешту. При цьому спірним майном визначено Чернігівську біологічну фабрику обласної станції захисту рослин за адресою: Чернігівський район, с.Новий Білоус, вул.Квітнева, 24, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с.9). Зазначене майно описане та арештоване при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 і передано на реалізацію (а.с.4-6). 21 вересня 2018 року було відкрито провадження за вказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання на 19 жовтня 2018 року. Ухвалою Чернігівського районного суду від 19 жовтня 2018 року підготовче засідання було відкладено на 16 листопада 2018 року, залучено до участі у справі ПАТ «Банк «Демарк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Згідно документів, наданих ПАТ «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_4, 02 березня 2006 року між ВАТ «Банк «Демарк» (іпотекодержатель), ОСОБА_3 (іпотекодавець), який виступає як майновий поручитель ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Інвестекоїр» - позичальника (боржника) за кредитним договором №132 від 01 березня 2006 року, укладено іпотечний договір, згідно якого в іпотеку передано незавершену будівництвом Чернігівську біологічну фабрику обласної станції захисту рослин, що знаходиться за адресою: м.Чернігів, пр-т Миру (бувша назва вулиця Леніна), б/н (а.с.38-42). До вказаного договору додано заяву ОСОБА_2, згідно якої вона надала згоду на укладання та підписання її чоловіком ОСОБА_3 іпотечного договору, за яким він виступає майновим поручителем за позичальника (боржника) за кредитним договором №132 від 01 березня 2006 року ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Інвестекоїр» та передає по зобовязанню незавершеного будівництвом Чернігівську біологічну фабрику обласної станції захисту рослин, що знаходиться за адресою: м.Чернігів, пр-т Миру (колишня назва вулиця Леніна), б/н, придбаний (куплений) ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі на імя чоловіка, в іпотеку ВАТ «Банк «Демарк» на умовах та заставною ціною з можливим продажем вказаного нерухомого майна у випадку невиконання товариством зобовязань по кредитному договору та іпотечного договору (а.с.43).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 29 серпня 2000 року, укладеного між орендодавцем-власником землі Новобілоуською сільською радою і орендарем Приватним підприємством в особі генерального директора ОСОБА_3, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в районі вул.Леніна на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; в оренду передається земельна ділянка площею 1,26 га; на земельній ділянці знаходяться незакінчене будівництво адміністративно-побутового корпусу, зєднувальна галерея, трансформаторна підстанція, гараж, склад, теплиця.

Рішенням виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради Чернігівського району №48 від 14 квітня 2011 року за заявою ОСОБА_3 присвоєно поштову адресу Чернігівській біологічній фабриці обласної станції захисту рослин, що належить на праві власності ОСОБА_3, а саме: Чернігівська область, Чернігівський район, село новий Білоус, вул.Квітнева, №24 (бувша адреса м.Чернігів, вул.Леніна).

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №18598 Біологічна фабрика захисту рослин, яка належить ОСОБА_3, знаходиться по вул.Квітнева, 24 в с.Новий Білоус Чернігівського району.

Своїм листом КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» повідомило суд, що станом на 03 жовтня 2018 року право власності на нерухоме майно за адресою: Чернігівський район, с.Новий Білоус, вул.Квітнева, 24 зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.92).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 25 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №2363, виданого 16.10.2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про звернення стягнення на незавершену будівництвом Чернігівську біологічну фабрику обласної станції захисту рослин для задоволення вимог «Банк «Демарк» в сумі 1513207,86 грн (а.с.45).

Вказане нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби передано на реалізацію (а.с.4-6).

За положеннями ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності у боржника заборгованості перед кредитором.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

ОСОБА_2 просить в порядку забезпечення позову накласти арешт і зупинити продаж арештованого нерухомого майна, яке є предметом іпотечного договору, на укладання та підписання якого вона надавала письмову згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 і була повідомлена про можливий продаж майна у випадку невиконання ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Інвестекоїр» зобовязань по кредитному договору. Оскільки заявник не є іпотекодержателем, а іпотекодержатель - ПАТ «Банк «Демарк» на підставі ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» має пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_2 за рахунок іпотечного майна, є необгрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної ухвали суду з відмовою у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку «Демарк» ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 9 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: