Справа № 522/3359/17
Провадження №2/522/3421/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2018 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря Фуцур Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу «Граніт», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання майнових (інвестиційних) прав та зобовязання надати документи,
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд:
-визнати за ним майнові (інвестиційні) права на двох кімнатну квартиру № 220, загальною площею 73,42 кв.м, що розташована на 4 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21; двох кімнатну квартиру № 215, загальною площею 73,42 кв.м, що розташована на 3 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21; на нежитлове приміщення № 2, загальною площею 199,15 кв.м, що розташована на 1 поверсі секції Ж житлового будинку за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21;
- просив зобовязати ОСОБА_2 кооператив «Граніт» передати ОСОБА_1 підписаний з боку ОСОБА_2 кооперативу «Граніт» акт приймання-передачі; засвідчену копію розпорядження районної адміністрації про присвоєння обєкту будівництва адреси; затверджений перелік фізичних та юридичних осіб ,кошти яких залучалися для будівництва обєкта; засвідчену копію документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта окремо до кожного із договорів «Про пайову участь будівництва житла № 163 від 08.09.2005 року ( з урахуванням додаткових угод до нього), № 165 від 08.09.2005 року (з урахуванням додаткових угод до нього), № 414 від 11.06.2007 року ( з урахуванням додаткових угод до нього).
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Представник відповідача або уповноважена особа відповідача ОСОБА_2 кооперативу «Граніт» у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Представник або уповноважена особа від третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлено належним чином.
Ухвалою суду від 10 липня 2017 року до участі у даній справі залучено ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Представник третьої особи ОСОБА_4 заперечувала проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано будь-яких доказів, щодо переходу прав та обовязків від ТОВ «Берег-Будгруп», що є стороною за договорами «Про пайову участь будівництва» до ОК «Граніт» стосовно права на набуття права власності на двокімнатну квартиру № 220, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 4-му поверсі секції «Е» житлового будинку за будівельною адресою : м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, двокімнатну квартиру № 215, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 3-му поверсі секції «Е» житлового будинку за будівельною адресою : м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, нежитлове приміщення № 2, загальною площею 199,15 кв.м., що розташовано на 1-му поверсі секції «Ж» житлового будинку за будівельною адресою : м. Одеса, вул. Педагогічна, 21. Крім того, третьою особою ОСОБА_4 надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 36, 1 кв.м., що за договором купівлі-продажу квартири від 06.10.2016 року належить ОСОБА_5, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 73, 4 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м., що за договором купівлі-продажу квартири від 06.10.2016 року належить ОСОБА_5, та право власності на нежитлове приміщення № 14 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, корп.1 загальною площею 199,2 кв.м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_6, тобто на те саме майно, право власності на яке ( до відчуження ОСОБА_5Г.) та на імя ОСОБА_6 було зареєстровано на підставі договорів «Про пайову участь будівництва», щодо виконання яких позивач звернувся до суду з даним позовом та просила суд залучити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки винесення рішення порушуватиме права та законні інтереси власника квартир ОСОБА_5 та власника нежитлового приміщення ОСОБА_6
В судовому засіданні 29.08.2018 року до участі у даній справі залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, неодноразово надавав суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, неодноразово надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи ОСОБА_4, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
11.06.2007 р. між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОСОБА_12 було укладено договір № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення» № 2, загальною площею 199,15 кв.м., що розташовано на першому поверсі секції «Ж» житлового будинку за будівельною адресою : м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, вартістю 1943908,12 грн., що на дату укладання цього договору дорівнює еквіваленту 384932,30 дол. США. 30.11.2009 р. між ТОВ «Берег-Будгруп», ОСОБА_12 і ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення» від 11.06.2012 р., за умовами якої ОСОБА_12 передала належні їй за договором № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення» від 11.06.2012 р. права та обовязки інвестора в повному обсязі ОСОБА_8. 29.08.2012 р. між ТОВ «Берег-Будгруп», ОСОБА_8 і ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення» від 11.06.2007 р., за умовами якої ОСОБА_8 передав належні йому за договором № 414 Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення від 11.06.2007 р. права та обовязки інвестора в повному обсязі громадянину ОСОБА_9 ОСОБА_1.
Також позивач вказує у позові, що закінчення будівництва житлового будинку за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21 та введення його в експлуатацію здійснювалося вже іншою особою відповідачем - ОСОБА_2 Кооперативом «Граніт». В своїх позовних вимогах позивач стверджує, що підтвердженням того, що ОК «Граніт» не визнаються майнові права позивача, договори стосовно яких було укладено з ТОВ «Берег-Будгруп» є надіслання ОСОБА_1 листа ОК «Граніт» від 23.01.2017 року щодо повної оплати вартості майнових прав на користь ТОВ «Берег-Будгруп», однак будь-якої відповіді не отримано.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про визнання майнових (інвестиційних прав) на обєкти нерухомості, посилається на повне виконання ним своїх обовязків за договорами «Про пайову участь будівництва» житла та нежитлового приміщення та додаткових угод до них, зокрема внесення грошових коштів за придбані обєкти нерухомості. Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене(зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на підставі статті 392 ЦК України. Посилаючись на Закон України «Про інвестиційну діяльність» позивач вважає, що його порушені права є одним із видів майнових прав.
Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.
Майнові права на нерухомість - об'єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав є не «чуже майно», а також не відносяться до прав власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існував на момент укладення договорів «Про пайову участь будівництва», а тому не може існувати й право власності на нього.
Будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги, визнаються майновими.
Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист цих прав здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що у позивача право власності на спірні квартири та нежитлове приміщення не виникло з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
ОСОБА_1 не отримано акт прийому - передачі квартири № 220 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, секція Е, що передбачено п. 2.1. Договору № 163 від 08.09.2005 року, акт прийому-передачі квартири № 215 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, секція Е, що передбачено п. 2.1. Договору № 165 від 08.09.2005 року, акт прийому-передачі нежилого приміщення № 2, за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, секція Ж, що передбачено п.2.2.Договору № 414 від 11.06.2007 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестування та фінансування будівництва обєктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобовязань за якими здійснюється шляхом передачі обєкта (частини обєкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких обєктів визначаються виключно законами.
Крім того, при розгляді справи суд враховує позицію Верховного Суду України, сформовану у справі №6-101цс12, відповідно до якої участь особи у будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону України «Про інвестиційну діяльність» і у разі виникнення спору щодо виконання зобовязань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Дослідивши правову природу договорів № 163 від 08.09.2005 року, № 165 від 08.09.2005 року, № 414 від 11.06.2007 року, додаткові угоди до них, суд дійшов до висновку, що вказані договори за правовою природою не відносяться до договорів інвестування або спільної діяльності, тому відсутні підстави для виникнення за цими договорами майнових прав.
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не є власником квартир та нежитлового приміщення, не отримував акту-прийому передачі на майно від ТОВ «Берег-Будгруп», у звязку з чим у нього відсутні майнові права, ст. 331, 392 ЦК України, на які посилається позивач як на обгрунтування своїх вимог, у даному випадку не застосовуються. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, в рішенні ВССУ від 29 липня 2015 р. у справі № 6-8814св15, постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року, від 16 березня 2016 року, від 23 березня 2016 року.
Відповідно до п. 4.1.1.1., 4.1.1.2.,4.1.1.5 ТОВ «Берег-Будгруп» зобовязується виконати загальнобудівельні роботи, виконати весь комлекс спеціальних робіт по електро, водо-, теплопостачанню, надати обєкт Держкомісії для приймання в експлуатацію до 3-го квартала 2007 року.
Відповідно до матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо наявності будь - яких зобовязань ОК «Граніт» перед ОСОБА_1 стосовно права позивача на набуття права власності на квартиру № 220 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, секція ЕАДРЕСА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, секція Е, нежиле приміщення № 2, за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, секція Ж на та доказів переходу будь-яких прав та обовязків стосовно вищезазначеного майна від ТОВ «Берег-Будгруп» до ОК «Граніт».
Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 кооператив «Граніт» є неналежним відповідачем за позовними вимогами про визнання за ОСОБА_1 майнових прав, оскільки за договорами та додатковими угодами зобовязання стосуються ТОВ «Берег-Будгруп».
Як вбачається зі змісту ст. ст. 51, 53, ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Вказана позиція викладена у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, справа № 280/119/16-ц.
Крім того, судом досліджено та взято до уваги розпорядження Приморської районної адміністрації від 06.12.2017 року № 540 «Про присвоєння адреси: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, корпус 1, житловому комплексу (II черга), який побудований за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21(будівельна адреса), договори купівлі-продажу від 06.10.2016 року квартир № 215 та № 220, нежитлового приміщення № 14 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, корпус 1, власниками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Зі змісту договорів купівлі-продажу та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що реєстрація права власності на квартири та нежитлове приміщення відбулася на підставі договорів та додаткових угод, на які посилається позивач. До того ж, право власності ОСОБА_5 на квартири № 215, № 220 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, корпус 1 та ОСОБА_6 на нежитлове приміщення № 14 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21, корпус 1 не скасовано та ніким не оскаржується.
Відносно вимог позивача про зобовязання ОСОБА_2 кооперативу «Граніт» щодо передачі ОСОБА_1В підписаного з боку ОСОБА_2 кооперативу «Граніт» акту приймання-передачі, засвідченої копії розпорядження районної адміністрації про присвоєння обєкту будівництва (житлового будинку за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21) адреси; затвердженого переліку фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва обєкта будівництва, засвідчену копію документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта окремо до кожного із договорів «Про пайову участь будівництва житла» № 163 від 08.09.2005 р. (з урахуванням додаткових угод до нього), № 165 від 08.09.2005 р. (з урахуванням додаткових угод до нього), № 414 від 11.06.2007 р. (з урахуванням додаткових угод до нього) суд виходить з наступного.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Частина 2 ст. 14 Цивільного кодексу України встановлює, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Кооперативом «Граніт» немає жодних правовідносин, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували наявність таких правовідносин.
Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У звязку із вищевикладеним, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі, що не позбавляє можливості позивача звернутися з позовом до ТОВ «Берег-Будгруп» для врегулювання правовідносин, що виникли між ОСОБА_1 та «Берег-Будгруп» в результаті укладання договорів № 163 від 08.09.2005 року, № 165 від 08.09.2005 року, № 414 від 11.06.2007 року та додаткових угод до них.
У відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
У звязку із повною відмовою в позові суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2017 року.
На підставі викладеного, ст. ст. 177, 190, 328, 331, 392 ЦК України, ст.ст.3, 6, 10-11, 57-60, 79, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу «Граніт», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання майнових (інвестиційних) прав та зобовязання надати документи відмовити у повному обсязі.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2017 року на :
-2-кімнатну квартиру №220, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 4 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;
-2-кімнатну квартиру №215, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 3 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;
-нежитлове приміщення №2, загальною площею 199,15 кв.м., що розташоване 1 поверсі секції Ж житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 09.11.2018 року.
Суддя: Р.Д. Абухін