печерський районний суд міста києва
Справа № 2-981/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.

при секретарі - Сліпець К.Р.,

учасники справи:

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ»

боржник: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі № 2-981/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі № 2-981/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що у даній справі Апеляційним судом м. Києва винесено рішення від 10 вересня 2013 року, за яким позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 224 525, 37 дол. США. 09 грудня 2013 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі № 2-981/12. 26 серпня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України Кедою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року розстрочено виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року до 2029 року. З моменту винесення ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року, ОСОБА_1 добровільно виконував рішення апеляційного суду, і станом на день подання заяви про розстрочення сплатив ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» 393 449, 69 дол. США. А всього в погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 сплатив 1 083 902, 65 дол. США. Джерелом погашення заборгованості ОСОБА_1 за рішенням суду були грошові кошти, які він отримував в якості оплати праці в ТОВ «Русава-К», а його річний дохід складав 150 000,00 дол. США на рік в еквіваленті національної валюти України. Саме наявність вказаного доходу дало можливість погашати заборгованість згідно з графіку, затвердженого ухвалою суду від 10 липня 2014 року. На сьогоднішній день, у зв'язку із рейдерським захопленням ТОВ «Русава-К», вказане підприємство немає можливості виплачувати ОСОБА_1 оплату у вказаному розмірі. Що призвело до неможливості належного виконання графіку розстрочки, встановленого ухвалою суду від 10 липня 2014 року, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з даною заявою.

В судове засідання представник заявника (боржника) не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, зокрема заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У відповідності до ст. 435 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, у відсутність сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Зі змісту ч. 1 ст. 435 ЦПК України вбачається, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 добровільно виконував рішення апеляційного суду, і станом на день подання заяви про розстрочення сплатив ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» 393 449, 69 дол. США. А всього в погашення заборгованості за кредитним договором, сплатив 1 083 902, 65 дол. США. Джерелом погашення заборгованості ОСОБА_1 за рішенням суду були грошові кошти, які він отримував в якості оплати праці в ТОВ «Русава-К», а його річний дохід складав 150 000,00 дол. США на рік в еквіваленті національної валюти України. Саме наявність вказаного доходу давало можливість погашати заборгованість згідно з графіку, затвердженого ухвалою суду від 10 липня 2014 року.

У зв'язку із рейдерським захопленням ТОВ «Русава-К», що підтверджується матеріалами справи, (а.с.8-20) вказане підприємство немає можливості виплачувати ОСОБА_1 оплату у вказаному розмірі. Що призвело до неможливості належного виконання графіку розстрочки, встановленого ухвалою суду від 10 липня 2014 року.

З метою виконання рішення суду від 10 вересня 2013 року та недопущення порушення своїх зобов'язань перед ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» ОСОБА_1, вчинив ряд дій, які забезпечать виконання рішення суду від 10 вересня 2013 року.

Так, як президент та один з учасників ТОВ «Теннісний клуб «Дніпро-2», ОСОБА_1 звернувся до загальних зборів учасників ТОВ «Теннісний клуб «Дніпро-2», з проханням надати допомогу в погашенні заборгованості перед ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ», за рахунок прибутків даного підприємства. Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Теннісний клуб «Дніпро-2», що оформлено Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Теннісний клуб «Дніпро-2» № 17 від 09 листопада 2018 року, вирішено надати допомогу ОСОБА_1 у погашені його особистого кредиту ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ».

Окрім того, з метою отримання додаткового доходу, за рахунок якого буде відбуватись виконання рішення, між ОСОБА_1 та ТОВ «Теннісний клуб «Дніпро-2», було укладено договір оренди частини належної ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Як зазначає заявник у своїй заяві, квартира за адресою: АДРЕСА_1, якою він володіє є єдиним його майном і, на даний час перебуває в іпотеці ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ», та у разі примусового виконання рішення від 10 вересня 2013 року вказана квартира буде продана, що призведе до втрати єдиного житла боржника.

Також, заявник звертає увагу, що він є інвалідом другої групи, але, в той же час, наявність заборгованості та необхідності її погашення спонукає його на вжиття заходів по поступовому поверненню заборгованості.

У зв'язку з чим, заявник просить розстрочити виконання рішення суду від 10 вересня 2013 року, оскільки, у разі розстрочення рішення по новому графіку то останній зможе забезпечити повне виконання рішення

Враховуючи вказані джерела надходження грошових коштів, заявник стверджує, що зможе добровільно виконувати рішення суду від 10 вересня 2013 року по наступному графіку:

- 31 січня 2019 року 400 000,00 доларів США ( з урахуванням вже сплачених коштів в розмірі 393 449, 69 дол. США);

- 31 січня 2020 року 20 000,00 доларів США;

- 31 січня 2021 року 30 000,00 доларів США;

- 31 січня 2022 року 40 000,00 доларів США;

- 31 січня 2023 року 50 000,00 доларів США;

- 31 січня 2024 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2025 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2026 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2027 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2028 року 70 000,00 доларів США;

- 31 січня 2029 року 100 000, 00 доларів США.

- 31 січня 2030 року 150 000,00 доларів США;

- 31 січня 2031 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2032 року 100 000,00 доларів США.

- 31 січня 2033 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2034 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2035 року 100 000,00 доларів США.

- 31 січня 2036 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2037 року 200 000,00 доларів США;

- 31 січня 2038 року 200 000,00 доларів США.

- 31 січня 2039 року 174 525,37 доларів США.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 9, 10 ст. 10 ЦПК України, зокрема, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Слід також зазначити, що виконання рішення суду забезпечено іпотекою, у зв'язку з чим, позивач в будь-який час може скористатися своїм правом на стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. 2, 5, 10, 260, 273, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі № 2-981/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року за наступним графіком погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»:

- 31 січня 2019 року 400 000,00 доларів США ( з урахуванням вже сплачених коштів в розмірі 393 449, 69 дол. США);

- 31 січня 2020 року 20 000,00 доларів США;

- 31 січня 2021 року 30 000,00 доларів США;

- 31 січня 2022 року 40 000,00 доларів США;

- 31 січня 2023 року 50 000,00 доларів США;

- 31 січня 2024 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2025 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2026 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2027 року 60 000,00 доларів США;

- 31 січня 2028 року 70 000,00 доларів США;

- 31 січня 2029 року 100 000,00 доларів США.

- 31 січня 2030 року 150 000,00 доларів США;

- 31 січня 2031 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2032 року 100 000,00 доларів США.

- 31 січня 2033 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2034 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2035 року 100 000,00 доларів США.

- 31 січня 2036 року 100 000,00 доларів США;

- 31 січня 2037 року 200 000,00 доларів США;

- 31 січня 2038 року 200 000,00 доларів США.

- 31 січня 2039 року 174 525,37 доларів США.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її винесення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Соколов