20 листопада 2018 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судових засідань ОСОБА_1
за участі позивача ОСОБА_2
та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою №18 в будинку №39 на вул.Вербова у м.Рівному та зняття особи з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.
Позовні вимоги мотивує тим, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 У зазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_2, проте відповідач з жовтня 2017 року в квартирі не проживає, речі відповідача в квартирі відсутні, розрахунку по оплаті комунальних платежів він не здійснює, коштів на утримання квартири не надає, зазначане призводить до того, що позивач не може повною мірою розпоряджатися та користуватися квартирою, оформити субсидію чи соціальну допомогу.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої вимоги підтримала, з підстав та мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.
В судове засідання відповідач не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслані на адресу відповідача за місцем його встановленої реєстрації документи, повернулися до суду без вручення адресатові. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Заслухавши позивача, пояснення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до відомостей, що містяться в технічному паспорті виданому Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на квартиру АДРЕСА_2, власником зазначеної квартири є ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності (а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 січня 1999 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.11)
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ГЮ №004939 виданого 18 листопада 2005 року Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 18 листопада 2005 року, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_4, дружині ОСОБА_4.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 лютого 2017 року, спадкова справа №612017, зареєстровано в реєстрі за №267,спадкоємцем майна ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_2 в розмірі ? частки квартири АДРЕСА_2, що та дружина ОСОБА_3 в розмірі ? частки квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до акту від 10 травня 2018 року. в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_4 не проживає у зазначеній квартирі з жовтня 2017 року. (а.с.14)
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.ст. 358, 361 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»( затв. Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077) підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивача створює їй перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній на даним місцем реєстрації понад один рік.
Судом враховано, що ОСОБА_3, як співвласник квартири не заперечує проти визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, відповідача слід зняти з реєстрації місця проживання та право відповідача на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405,406 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування квартирою №18 в будинку №39 по вул.Вербова в м.Рівне, та зняти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.
Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2018 року.
Суддя І.О.Гордійчук