Справа № 185/1938/18
Провадження № 2-о/185/138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко В.М.,

за участю секретаря - Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просила суд встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 21 квітня 2017 року, правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року на житловий будинок № 23 по вул. Пушкіна у с. Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області,виданого на підставі рішення Виконкому районної ради народних депутатів № 225 від 11 серпня 1987 року, на імя ОСОБА_4.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що 17 січня 2018 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті вона звернулася до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської областіз заявою для отримання спадщини за заповітом. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з неналежністю спадкового майна померлій, а саме: свідоцтво про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року на житловий будинок № 23 по вул. Пушкіна у с. Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської областівидане на імя ОСОБА_4, в КП Павлоградське МБТІ право власності на вказаний будинок зареєстровано на ОСОБА_4, в той час, як згідно свідоцтва про смерть померла ОСОБА_3 та заповіт на вищевказане майно складено від імені ОСОБА_3. Розбіжності у написанні прізвища позбавляють її можливості отримати право власності на вказане майно, тому вона змушена звертатися до суду.

У судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської областів судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, судом по справі встановлено, що 21 квітня 2017 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 737757, виданого Виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_3 була власником житлового будинку №23 по вулиці Пушкіна у селі Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року, виданого Виконавчим комітетом Троїцької сільської ради народних депутатів.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все майно заповідала ОСОБА_1, вказаний заповіт складено 12 вересня 1996 року та посвідчено секретарем Виконкому Троїцької сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 20.

17 січня 2017 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 23 по вул. Пушкіна у селі Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області, у звязку з тим, що свідоцтво про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року на житловий будинок №23 по вул. Пушкіна у с. Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської областівидане на імя ОСОБА_4, в КП Павлоградське МБТІ право власності на вказаний будинок зареєстровано на ОСОБА_4, в той час, як згідно свідоцтва про смерть померла ОСОБА_3 та заповіт на вищевказане майно складено від імені ОСОБА_3.

Суд вважає, що при видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року на житловий будинок було допущено помилку при написанні її прізвища, оскільки співпадають ім'я та по батькові з паспортом, прізвище відрізняється лише однією літерою.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки помилка в написанні прізвища померлої ОСОБА_3 у свідоцтві про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року перешкоджає заявнику зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 293-294, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 21 квітня 2017 року, правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності № 124 від 12 серпня 1987 року на житловий будинок № 23 по вул. Пушкіна у с. Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області,виданого на підставі рішення Виконкому районної ради народних депутатів № 225 від 11 серпня 1987 року, на імя ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко