Справа № 755/3799/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виключний перелік підстав для розгляду справ за вибором позивача, в тому числі за його місцем проживання, визначений у статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, однак позивачем не наведено підстав для звернення з цим позовом до суду за місцем свого проживання, а виходячи з предмету позову, підстав для визначення правил підсудності з урахуванням ст.28 Цивільного процесуального кодексу України, не вбачається.

Згідно відомостей, які зазначено у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Кіровського районного суду міста Донецька.

Відповідно до Розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальну підсудність Кіровського районного суду міста Донецька змінено на Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки відповідач не проживає в межах Дніпровського району міста Києва, оскільки позивачем не надано докази, які мали підтвердити місце проживання та/або реєстрації місця проживання відповідачів в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, що дає підстави передати справу для подальшого розгляду до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 4, 27, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Цивільну справу № 755/3799/18 ( провадження № 2/755/2787/18 ) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька за підсудністю до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області для подальшого розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: