ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7150/18
Провадження 2-з/362/10/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

"12" грудня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Г.М. Лебідь-Гавенко

з участю секретаря М.В. Шевченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до предявлення до суду позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицького»про визнання недійсним та скасування рішення Загальних зборів СВК «Новоселицький» від 07.12.2018 року «Про виключення ОСОБА_1 з числа членів СВК «Новоселицький», -

в с т а н о в и в:

10 грудня 2018 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до предявлення позову до суду, в якій просив заборонити субєктам державної реєстрації, в тому числі приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, вносити зміни до відомостей про Сільськогосподарський виробничий кооператив «Новоселицький» (ідентифікаційний код - 32904374, адреса місцезнаходження: 08675, Київська обл., Васильківський район, село Вільшанська Новоселиця, вулиця Тарнавського, будинок 9), що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) даного кооперативу шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про заборону вчинення таких реєстраційних дій до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що він є засновником та членом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» (ідентифікаційний код - 32904374). Про скликання загальних зборів кооперативу на 07 грудня 2018р. з визначеним порядком денним (включаючи питання про виключення Заявника з числа членів кооперативу) він не був повідомлений в порядку та спосіб визначений Законом України «Про кооперацію» та Статутом СВК «Новоселицький», що також додається до заяви про забезпечення позову. Відповідно до п.15.2. Статуту СВК «Новоселицький» кожен член кооперативу має право на участь у Загальних зборах або особисто, або через свого представника. Порядок та строки скликання Загальних ОСОБА_2 визначені у п.16.2. - 16.8. Статуту. Оскільки заявник не проживає в межах населеного пункту села Вільшанська Новоселиця, то відповідно до п. 1.6.2. Статуту, йому мало бути направлено особисто письмове повідомлення по місцю його проживання. Станом на 09 грудня 2018 року він не отримував жодних поштових відправлень від СВК „«Новоселицький» та/або від ОСОБА_3 кооперативу з інформацією про дату та час засідання Загальних зборів СВК «Новоселицький» та порядок денний даних зборів. Як йому повідомили інші члени ОСОБА_3, їх також не повідомляли про дату та час проведення загальних зборів кооперативу та про порядок денний, і підтверджують, що окрім Заявника також було виключено з числа членів кооперативу ще 10 членів кооперативу. Рішення на Загальних зборах вважається прийнятим, якщо за нього проголосовано дві третини від кількості присутніх на Загальних зборах. Фактично його було свідомо усунуто від участі на загальних зборах ОСОБА_3 на якому приймалося рішення про його виключення чим істотно порушено його цивільні права та інтереси та також було повідомлено, що на Загальних зборах були присутні лише члени кооперативу, які є наближеними до ОСОБА_3, а тому на цих зборах не було більшості, які мали приймати будь-які рішення.

Заявник вважає, що таке виключення з членів кооперативу повязане з особистими неприязними відносинами з головою кооперативу повязаних з виплатою орендної плати за паї, та перерозподілом прибутків кооперативу за поточний рік. В даному випадку Державна реєстрація такого рішення загальних зборів 10 та /чи 11 грудня 2018 року призведе до внесення змін до відомостей про Відповідача та відповідно склад учасників кооперативу, що зумовить виключення Заявника з вищезгаданого Державного реєстру та створить додаткові перепони довести про свою участь у кооперативі при предявленні позову до СВК «Новоселицький».

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Відповідача - СВК «Новоселицький» є наступна адреса: 08675, Київська обл., Васильківський район, село Вільшанська Новоселиця, вулиця Тарнавського, будинок 9 (а.с. 7-13).?

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. Таким чином розгляд даної заяви підсудний Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом позову, який просить забезпечити ОСОБА_1, є визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів СВК «Новоселицький» від 07.12.2018 року «Про виключення ОСОБА_1 з числа членів СВК «Новоселицький».

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України Позивач має право зазначити кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Можливість прийняття судом рішення про заборону вчинення реєстраційних дій передбачена зокрема пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в якій вказано, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, або щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Європейський суд з прав людини в справі "PRONINA v. UKRAINE", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Оскільки, заявником доведено, що заявлений ОСОБА_1 вид забезпечення позову є співмірним з майбутніми заявленими позовним вимогам до СВК «Новоселицький» про визнання рішення Загальних зборів від 07 грудня 2018р. «про виключення Позивача з членів СВК «Новоселицький», забезпечення позову на період розгляду даного спору, жодним чином не обмежує прав СВК «Новоселицький» та інших членів кооперативу, щодо реалізації правомочностей на можливість управління кооперативом, отримання доходів, а також не матиме наслідком, втручанням в управління кооперативом, блокування його діяльності, це не перешкоджатиме розпорядженню майном, яке обліковується на балансі кооперативу, а також не перешкоджатиме реалізації інших прав та обовязків, передбачених законом та установчими документами кооперативу, враховуючи наявність спору між сторонами та вагомість доказів, наданих позивачами на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, відповідає заявлений позовним вимогам, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 149-153, 157 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до предявлення до суду позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицького» про визнання недійсним та скасування рішення Загальних зборів СВК «Новоселицький» від 07.12.2018 року «Про виключення ОСОБА_1 з числа членів СВК «Новоселицький» - задовольнити.

Заборонити суб'єктам державної реєстрації, в тому числі приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, вносити зміни до відомостей про Сільськогосподарський виробничий кооператив «Новоселицький» (ідентифікаційний код - 32904374, адреса місцезнаходження: 08675, Київська обл., Васильківський район, село Вільшанська Новоселиця, вулиця Тарнавського, будинок 9), що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) даного кооперативу шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про заборону вчинення таких реєстраційних дій до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко