Справа № 462/3828/17
УХВАЛА

19 квітня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Гули М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Ліуша А.І. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтажпроект» до ОСОБА_1, Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівські області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж проект» про усунення перешкод,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Ліуша А.І. , посилаючись на те, що по вказаній справі суддя Ліуш А.І. вирішував питання про забезпечення позову до відкриття провадження, що є порушенням вимог норм ЦПК. Крім того допустив інші порушення норм цивільно-процесуального кодексу, як то розглядав справу більше двох місяців з дня відкриття провадження. Порушення ставлять під сумнів його неупередженість . Зазначив, що ухвала апеляційного суду Львівської області від 11.04.2017 року , якою визнано протиправність ухвали про забезпечення позову є належною підставою для відводу судді Ліуша А.І.

Вивчивши заяву про відвід судді Ліуша А.І., оглянувши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що така заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді Ліуша А.І. такі, що не ґрунтуються на вимогах ст..36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості, необ'єктивності та небезсторонності судді, крім того, суд також враховує, що справа 462/3828/17 була скерована відповідно до автоматизованого розподілу, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. При розгляді відводу суд враховує, що мотиви, викладені в заяві, фактично свідчать про незгоду позивача з процесуальним рішенням судді Ліуша А.І.. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про відвід судді Ліуша А.І. відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ліуша Андрія Ігоровича по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтажпроект» до ОСОБА_1, Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівські області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж проект» про усунення перешкод

відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.М.Румілова