Справа № 755/4745/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретарів Краснової І.В., Юдицького К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», ПрАТ «Київспецтранс» про визнання права власності в порядку набувальної давності, суд, -

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_4

представник позивачів - ОСОБА_5.

представник ПрАТ «Київспецтранс» Булавіна А.М.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», ПрАТ «Київспецтранс» про визнання права власності в порядку набувальної давності. З урахуванням уточненої позовної заяви, просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру №219 загальною площею 83,90 м.2, розташовану в буд.АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на квартиру №220 загальною площею 82,80 м.2, розташовану в буд.АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивували тим, що 12 грудня 1996 року на підставі протоколу загальних зборів акціонерів закритого акціонерного товариства «Будінвест - 5», між ЗАТ «Будінвест - 5» та позивачами укладено договори дольової участі у будівництві житлового будинку на АДРЕСА_1 у Дніпровському районі м. Києва №4 та №5. Даним протоколом загальних зборів позивачам надано право дольової участі на будівництво власних квартир № 219 та № 220. Згідно актів прийому-передачі позивачі прийняли житлові приміщення. Починаючи з моменту отримання вказаних житлових приміщень та до теперішнього часу позивачі не отримали у власність спірні квартири, так як ЗАТ «Будінвест-5» не завершив оформлення своїх правовідносин з ДКП «Київспецтранс» та не надав позивачам усіх необхідних документів. Крім того ЗАТ «Будінвест-5» припинило свою діяльність у зв'язку з визнання його банкрутом. Станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на вказані квартири відсутня. Виходячи з наведеного вважають, що з моменту підписання актів прийому-передачі від 20 січня 1997 року і по теперішній час володіють спірним майном відкрито та безперервно протягом всього вказаного періоду, а відтак мають право на визнання права власності на зазначені житлові приміщення за набувальною давністю.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у змісті позовної заяви та доводів наведених у письмовій відповіді на відзив поданої представником позивачів ОСОБА_5 Разом з тим, пояснили, що проживають відкрито та безперервно у спірних квартирах з 1997 року, крім того постійно сплачують кошти за користування житлово-комунальними послугами, у зв'язку з чим відсутня будь яка заборгованість. .

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у змісті позовної заяви та доводів наведених у письмовій відповіді на відзив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених в відзиві проти позовної заяви, який долучений до матеріалів справи.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив

Представник третьої особи ПрАТ «Київспецтранс» в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. Додатково пояснила, що ПрАТ «Київспецтранс» виконало всі свої договірні зобов'язання перед ЗАТ «Будінвест-5», у зв'язку з чим права третьої особи виходячи з предмету спору не порушуються.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України визначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 344 ЦК України визначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до вказаної статті володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна (наприклад, покупець, купуючи річ у продавця, не знав, що той не мав права її продавати, а обставини купівлі-продажу не давали підстав для сумніву в правомірності такого правочину). В разі виникнення спору встановити характер володіння (добросовісне й недобросовісне) має тільки суд з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю. Разом з тим, суд повинен мати на увазі, що фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України).

Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, але це не означає, що володілець зобов'язаний спеціально інформувати оточуючих про своє володіння річчю.

Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків (для нерухомого майна протягом 10 років, а для рухомого майна - 5 років).

В судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 1996 року між ЗАТ «Будінвест-5» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу № 4, відповідно до якого по закінченню строку будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_1 (секція В) і здачі його в експлуатацію, Сторона 1 зобов'язується передати Стороні 2 одну трьохкімнатну квартиру № 219, 7 поверху загальною площею 83,9 кв.м. на протязі тридцяти днів, а Сторона 2зобовязана виплатити Стороні 1 повну вартість квартири з якої 30% при укладенні договору, залишкову суму сплачувати рівномірно шляхом щомісячного внесення в касу 50 % заробітної плати, але не менше 120 грн. в місяць.

Відповідно акту приймання-передачі житлової площі від 20 січня 1997 року № б/н, ЗАТ «Будінвест-5» передало, а ОСОБА_1 прийняла квартиру №219 загальною площею 83,90 кв.м., розташовану в буд.АДРЕСА_1.

Згідно довідки форми №3 Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 09.11.2016 року, ОСОБА_1 разом з своєю сім'єю зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 29.12.2005 року.

12 грудня 1996 року між ЗАТ «Будінвест-5» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу № 5, відповідно до якого по закінченню строку будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_1 (секція В) і здачі його в експлуатацію, Сторона 1 зобов'язується передати Стороні 2 одну трьохкімнатну квартиру № 220, 7 поверху загальною площею 82,8 кв.м. на протязі тридцяти днів, а Сторона 2зобовязана виплатити Стороні 1 повну вартість квартири з якої 30% при укладенні договору, залишкову суму сплачувати рівномірно шляхом щомісячного внесення в касу 50 % заробітної плати, але не менше 120 грн. в місяць.

Відповідно акту приймання-передачі житлової площі від 20 січня 1997 року № б/н, ЗАТ «Будінвест-5» передало, а ОСОБА_2 прийняв квартиру №220 загальною площею 82,80 кв.м., розташовану в буд.АДРЕСА_1.

Згідно акту складеного ЖЕД - 404 від 09.11.2016 року за підписами мешканців будинку по АДРЕСА_1 в м. Києві, ОСОБА_2 разом з свою сім'єю фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 20.01.1997 року по теперішній час.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань складного 25.05.2017 року, ЗАТ «Будінвест - 5» станом на 25.01.2005 року припинило свою діяльність.

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2016 року № 14979(И-2016), станом на 31.12. 2012 року реєстрація права власності на спірні квартири відсутня.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 9, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року за №5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК України).

Враховуючи положення ст.ст. 335 та 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Також, відповідно до роз'яснень, викладених у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто, на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

Таким чином, позивачі в судовому засіданні підтвердили той факт, що проживають добросовісно, відкрито та безперервно в спірних квартирах з своїми сім'ями більше десяти років, сплачували заборгованість за житлово-комунальні посли та спорів, щодо даного майна протягом всього періоду володіння не виникало, що і підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим повідомили, що інвестиційні договори укладені з ЗАТ «Будінвест-5» не мають можливості виконати в повному обсязі оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань складного 25.05.2017 року, ЗАТ «Будінвест - 5» станом на 25.01.2005 року припинило свою діяльність та в правонаступництво ніхто не вступив.

Враховуючи викладене у суду є законні підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачами на спірні квартири, у судовому порядку, оскільки даний засіб набуття права власності можна віднести до первісного, через те, що права набувача не ґрунтуються на попередній власності, а залежать тільки від сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого, безперервного володіння майном як своїм.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», ПрАТ «Київспецтранс» про визнання права власності в порядку набувальної давності - підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 328, 344, 397 ЦК України, постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року за №5 та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру №219 загальною площею 83,90 м.2, розташовану в буд.АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на квартиру №220 загальною площею 82,80 м.2, розташовану в буд.АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 13 квітня 2018 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачі : ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 адреса проживання: АДРЕСА_2,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН відсутній, адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач Київська міська рада адреса : м.Київ, вул..Хрещатик, буд.36

Треті особи: КП «УЖГ Дніпровського району м.Києва» м.Київ, вул..Челябінська, буд. 9-г;

ПрАТ «Київспецтранс» м.Київ пр. - т Правди 85

Суддя