АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2250/18 Справа № 208/4627/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Федерація футболу України про стягнення середнього заробітку за час затримки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.11.2016 року була прийнята на роботу до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» на посаду інспектора з кадрів.

Згідно наказу від 25.05.2017 року ОСОБА_5 була звільнена за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП.

Повний розрахунок із позивачем був проведений 29.08.2017 року.

Оскільки відповідач вчасно не провів остаточного розрахунку нарахованої, але не сплаченої заробітної плати, ОСОБА_5 вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

У звязку з вищевикладеним позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки за період з 26.05.2017 року по 28.08.2017 року в розмірі 27148 грн. 80 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Федерація футболу України «про стягнення середнього заробітку за час затримки» - задоволено повністю.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», ідентифікаційний код юридичної особи 40259142, адреса місцезнаходження, Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Гімназичний, 44, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «А» - 19, середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 26.05.2017 року по 28.08.2017 року у розмірі 27148 (двадцять сім тисяч сто сорок вісім) грн. 80 коп.

Середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 27148 (двадцять сім тисяч сто сорок вісім) грн. 80 коп. стягнений з товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» на користь ОСОБА_5 без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов'язкових платежів.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки задовольнити частково, зменшивши суму стягнутого на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 10000 грн.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день звільнення позивачка мала право на отримання від відповідача грошових коштів у вигляді заробітної плати яких не було їй виплачено в день звільнення, а тому на користь позивачки підлягає стягненню відповідно до статті 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Така позиція суду першої інстанції правильна.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2016 року ОСОБА_5 була прийнята на роботу до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» на посаду інспектора з кадрів, 25.05.2017 року позивач звільнена за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці (а. с. 6).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Сторонами по справі визнається факт здійснення повного розрахунку між ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» та ОСОБА_5 29.08.2017 року (а. с. 29, 36, 38).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Колегія суддів вважає, що районним судом вірно встановлено, що відповідач, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, не здійснив ОСОБА_5 перерахунок всіх сум, що їй належали, у день звільнення, 25.05.2017 року. Період, у який розрахунок із позивачем не було проведено становить з 26.05.2017 року по 28.08.2017 року, тобто 64 робочі дні.

Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату № 367 від 05.09.2017 року, видану ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь», середньоденна заробітна плата ОСОБА_5 складає 424 грн. 20 коп.

Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку становить: 424 грн. 20 коп. (середньоденна заробітна плата) х 64 (робочі дні) = 27148 (двадцять сім тисяч сто сорок вісім) грн. 80 коп.

Згідно п. 5 ч. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Апеляційний суд не може взяти до уваги посилання апелянта на зменшення суми компенсації у звязку із відсутністю вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів через відсутність фінансування та наявності між сторонами спору щодо розміру заборгованості.

Так, відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, відсутність фінансування не є підставою для зменшення суми компенсації за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів.

З'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Судді: