Провадження № 2/761/5840/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькова О.Л.

за участі секретаря Горюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Ольховської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. Мотивуючи свої вимоги наступним. 18.02.2006 р. нею було укладено шлюб з ОСОБА_3. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р. шлюб розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей - доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з матір»ю. 07.07.2017 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 . До моменту реєстрації шлюбу позивач та ОСОБА_6 та дітьми тривалий час проживали разом та і дотепер проживають однією родиною. Чоловік позивача повністю замінив сину і доньці рідного батька, якого діти не бачили багато часу. ОСОБА_6 виховує дітей, займається їх духовним розвитком, відвідує школу і батьківські збори. В той час як ОСОБА_3 не бере жодної участі у житті як доньки так і сина, не піклується про їх здоров»я, не цікавиться їх інтересами. Фактично від самоусунувся від виконання батьківських обов»язків. Зважаючи на викладене позивач просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Провадження по справі відкрито 07.08.2018 р. та призначено підготовче засідання на 02.10.2018 р.

Відповідачем ОСОБА_3 направлено в адресу суду заяву з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує щодо позбавлення батьківських прав . Також просить розглядати справу за його відсутності.

В підготовчому засіданні, яке проводилось за участі позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи на виконання вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України здійснено дії необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи, вирішено клопотання учасників процесу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Також просила покласти на неї судові витрати.

Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації підтримав заявлені вимоги, оскільки перевіривши підстави заявлення позову, надані сторонами матеріали ШРДА було зроблено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Направив в адресу суду заяву де зазначив, що не буде присутнім при розгляді справи. Звернув увагу суду на те, що підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та розуміє наслідки прийняття рішення щодо позбавлення батьківських прав.

Вислухавши пояснення та доводи позивача ОСОБА_1, пояснення представника третьої особи, дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2017 р. з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій у сумі 1 000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно.

Як зазначив позивач у судовому засіданні рішення по стягненню аліментів не виконується відповідачем та наявна заборгованість у розмірі 35 096, 84 грн.

Дані обставини перевірялись Органом опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації і знайшли своє відображення у висновку № 109/05/40-10537, який долучено до матеріалів справи.

Під час здійснення підготовчого провадження у справі, під час її розгляду по суті не було встановлено обставин, які свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 виконує рішення суду щодо сплати аліментів, погасив заборгованість та утримує своїх неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 07.07.2017 р. уклала шлюб з ОСОБА_6 та отримала прізвище чоловіка, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Як свідчать матеріали справи, умови проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 дітям створено належні умови проживання.

Свідок ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_3 жодним чином не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям. Вихованням займається він разом із їх матір»ю - позивачем по справі.

Як вбачається з наданого листа бесіди, проведеної фахівцями Служби у справах дітей ШРДА з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - вони проживають разом із матір»ю, вітчимом ОСОБА_6 та маленьким братом ОСОБА_11. Мама та відчим займаються їх вихованням, навчанням та утриманням, організовують відпочинок та дозвілля. З рідним батьком понад трьох років не спілкуються і не бачаться, батько не цікавиться їх життям, здоров»ям та досягненнями, не вітає зі святами.

Також, як свідчить лист бесіди з дітьми, вони вважають батьком ОСОБА_6 і називають його татом, прислуховуються до його думки та порад. Своєю родиною вважають маму та «тата» ОСОБА_6 та брата ОСОБА_11. Батька ОСОБА_3 членом родини не вважають.

З висновку психологічного обстеження дитини № 204 від 11.10.2018 р. наданого до ШРДА Міським центром дитини ССДС ВО КМР (КМДА) представнику третьої особи. і це зазначено у висновку ШРДА скерованого до суду, відомо, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 несформований емоційний зв»язок з батьком, через його тривалу відсутність у житті дітей, тому позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, в даній ситуації, не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дітей. У ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійна форма прив»заності до матері ОСОБА_1 та вітчима ОСОБА_6, який виконує батьківську функцію.

Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей виносилось на комісію з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації.

Як свідчить висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Комісія на своїх засіданнях 03.10.2018 р. (протокол № 20) та 14.11.2018 р. (протокол № 23) розглянула позовну заяву ОСОБА_1 та дійшла до наступних висновків: громадянка ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов»язки - утримує та виховує дітей, піклується про стан їх здоров»я, навчання та дозвілля, в цьому їй допомагає теперішній чоловік ОСОБА_6, якого діти вважають батьком. Громадянин ОСОБА_3 самоусунувся від виховання дітей та нехтує батьківськими обов»язками - не виявляє турботи, не цікавиться їх особистим життям, не надає ні моральної, ні матеріальної підтримки, що протирічить Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12,15 Закону України «Про охорону дитинства».

При цьому, як вбачається з зазначеного висновку, ОСОБА_3 запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації для надання пояснень, проте в телефонному режимі повідомив, що відмовляється з»явитися та підтвердив направлення в адресу суду заяву, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

За положеннями ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Під час здійснення підготовчого провадження, розгляду справи по суті не було встановлено обставин, які б свідчили про належне виконання батьківських обов»язків ОСОБА_3 по відношенню до своїх малолітніх сина та доньки.

Приписами ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавленими батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов»язків.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За встановлених обставин, беручи до уваги положення чинного законодавства України, з огляду на викладене в позові, докази долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 самоусунувся від виховання дитини, а тому вважає за можливе задовольнити вимоги позивача

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти останні на неї.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.2-5,11-13,76-81,141,279,352,354 ЦПК України, ст.ст. 150,164 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1) батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2018 року

Суддя: