№ 207/501/18
№ 2/207/711/18
20 квітня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді -Тюлюнової В.Г.
при секретарі - Куцевол Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Камянське справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
13.02.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій посилається на те, що 13.08.2014 року між банком і відповідачем було укладено договір без номера, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за судового збору у розмірі 1762 грн.
В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2 з 13.02.2018 року в судові засідання не зявився і не повідомив про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про місце , час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги позицію представника позивача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено.
13.08.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір без номера, згідно з яким він отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Вказана заборгованість відповідачем не сплачена.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст..ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.
ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, що включає в себе як пеню, так і штраф (500 грн. фіксована частина), 1038,70 грн. процентна складова.
Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Згідно ст..61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення
Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф + 5% від суми позову.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст..549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення штрафу (500 грн. фіксована частина 1038,70 грн. відсоткова складова) задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь Банку судовий збір у розмірі 1762 грн.
Керуючись ст..ст.526 - 530,553,554,629,1049,1050 ЦК України, ст..ст.12,13,81,141,256-268,280 -284 ЦПК України, суд
Задовольнити частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо апеляційному суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова