Справа № 455/302/17
Провадження № 2/455/9/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі засідань, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, третя особа Старосамбірська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 21.05.1988 року одружилися його тітка ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка змінила своє дівоче прізвище із «Підлісна» на «Богдан». Від цього шлюбу у них дітей не було.

13.10.2011 року його тітка ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого, на випадок її смерті, зробила таке розпорядження: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Дністрик по вул Сільська, №65, Старосамбірського району Львівської області, земельний пай, земельні ділянки заповіла позивачу.

04.03.2015 року його тітка ОСОБА_4 померла, а ще раніше, 05.06.1997 року помер її чоловік ОСОБА_3

Після смерті тітки він прийняв спадщину і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та став спадкоємцем. Хотів оформити спадкові права на житловий будинок по вул. Сільська, №56 в с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області та звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори, але нотаріус відмовила йому, посилаючись на те, що він не подав нотаріусу правовстановлюючих документів на даний житловий будинок.

Просить визнати за собою право власності в порядку спадкування на житловий будинок № 56 разом з господарськими будівлями і спорудами по вул. Сільська у с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області.

У судовове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. 13.03.2018 року представником позивача в канцелярію суду подано пояснення до позовної заяви(а.с.98-99 та клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 30.10.2017 року від сільського голови Ріпянської сільської ради ОСОБА_6 до суду поступила заява про розгляд справи без їхньої участі, проти позовних вимог не заперечують(а.с.36).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Заповітом, складеним 13.10.2011 року та посвідченим ОСОБА_7, секретарем виконкому Головецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованим в реєстрі за №14, ОСОБА_4, жителька с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області, на випадок смерті зробила таке розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і, взагалі, все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Дністрик по вул Сільська, №65, Старосамбірського району Львівської області, земельний пай, земельні ділянки, заповіла позивачу( а.с. 5).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №385532, виданого 06.03.2015 року виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №4, у віці84 роки 04.03.2015 року померла ОСОБА_4 ( а.с. 7).

Раніше за неї, 06.06.1997 року, помер її чоловік ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І СГ № 461246, виданим повторно 16.03.2017 року Старосамбірським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №14 (а.с.8).

Про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були подружжям підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, шлюб ними був зареєстрований виконавчим комітетом Ріп»янської сільської ради Старосамбірського району львівської області 21.05.1988 року, актовий запис № 8(а.с.6).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відомо, що у Спадковому реєстрі за параметрами запиту щодо заведеності спадкової справи за спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 05.06.1997 року, інформація відсутня (а.с.86-87).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.75) у такому 16.03.2015 року заведена спадкова справа померлої 04.12. 2015 року спадкодавиці ОСОБА_4.

У відповідності до роз»яснень, наведених у інформаційному листі Вищого спціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 , при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

У відповідності з п.1 постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 року спадкові відносини регулюються ЦК України, законами України від 02.09.1993 року «Про нотаріат», від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до правовідносин спадкування належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Ст. 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

У відповідності до норм ст. 549 ЦК УРСР, що діяла на час смерті ОСОБА_3, тобто на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідок виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 12.01.2018 року №57 та №56 житловий будинок в с.Дністрик, вул.Сільська, №56, Старосамбірського району Львівської області, зі слів старожилів побудований у 1926 році батьком ОСОБА_3 та згідно записів з по господарської книги №1 за даним житловим будинком закріплена земельна ділянка в розмірі 0,97 га в тому числі для будівництва, обслуговування житлового будинку. господарських будівель 0,10 га(а.с.100.101).

З довідки виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 14.03.2017 року №366, відомо, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 05.06.1997 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 04.03.2015 року, та до дня смерті були зареєстровані та постійно проживали однією сімєю в с. Дністрик по вул. Сільській, №56, Старосамбірського району Львівської області (а.с.14).

Отже, ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, оскільки на момент його смерті проживала разом з ним, фактично вступила в управління спадковим майном.

Однак, дані про реєстрацію права власності на цей житловий будинок відсутні.

Так, з довідки №570 від 22.05.2015 року, виданої начальником Самбірського МБТІ вбачається, що згідно записів у реєстрових книгах Самбірського бюро технічної інвентаризації, житловий будинок на правах особистої власності в с. Дністрик по вул. Сільській, №56, не зареєстрований( а.с.9).

Незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння факт належності ОСОБА_4 будинку № 56 по вулиці сільській в с. Дністрик підтверджується і іншими зібраними документами.

З довідок, виданих 14.03.2017 року виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, а саме:

№365, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 та рідних дітей не мала (а.с.16);

№367, що ОСОБА_4І, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 04.03.2015 року до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4, заповіту від її імені виконавчий комітет Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області не посвідчував, та на момент її смерті вона проживала одиноко (а.с.15).

Технічним паспортом (а.с.10-13) встановлений факт існування житлового будинку № 56 по вулиці Сільській у с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області, інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд 19016,00 гривень.

Відповідно до рішення VIII-ої сесії ХХІІІ-го скликання Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 28.02.2000 року «Про передачу земельних ділянок у власність та постійне користування» та додатку до нього ОСОБА_4 передано у приватну власність, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,20 га, для ОПГ 0,60 га, постійного користування 0,05 га, площа всієї присадибної ділянки 0,70 га (а.с.105-106).

Згідно копій погосподарських книг членами господарства №56 по вулиці Сільській у с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 включно по 05.06. 1997 року(день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 04.03. 2015 року (день її смерті). Інших членів господарства не було. За господарством числився житловий будинок, 1926 року побудови, загальною площею 30 м квадратних, житловою площею 20 м. кв., та земельна ділянка, а саме:

За 1986-1989 роки загальною площею 0,40 га в тому числі 0,01 га під будівлями(а.с.103-104;

за 1990-1995 роки - у 1990-1991 роках загальною площею 0,40 га в тому числі 0,01 га під будівлями протягом 1992-1995 років 0,60 га в тому числі 0,06 га під будівлями, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.42-43);

за 1996-2000 роки - загальною площею 0,70 га в тому числі 0,06 га під будівлями, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.44-45);

за 2001-2005 роки загальною площею 0,90 га в тому числі під городництво 0,40 га, сінокосіння 0,40 0,45 га, пасовище 0,10 0,05 га, головою домогосподарства зазначена ОСОБА_4 (а.с.46-47);

за 2006-2010 роки - загальною площею 0,97 га, з яких 0,07 - 0,10 га - для будівництва, обслуговування житлового будинку господарських будівель, 0,90 - 0,87 га для ведення особистого селянського господарства в тому числі 0,40 га городництво, 0,45 га сінокосіння, 0,05 га для інших цілей, головою домогосподарства зазначена ОСОБА_4 (а.с.48-49).

за 2011-2015 роки - загальною площею 0,97 га, 0,10 га - для будівництва, обслуговування житлового будинку господарських будівель, 0,87 га для ведення особистого селянського господарства, головою домогосподарства зазначена ОСОБА_4 (а.с.50-53).

З довідки(а.с.101) також вбачається, що за житловим будинком , який знаходиться в с. Дністрик по вулиці Сільській за № 56 закріплена земельна ділянка в розмірі 0,97 га в тому числі для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,10 га, двір є робітничий.

Актом обстеження житлового будинку від 12.03.2018 року згідно якого комісія дійшла висновку, що житловий будинок № 56 по вулиці Сільська в с. Дністрик придатний для проживання. Але потребує поточного ремонту(а.с.110).

Згідно довідки виконавчого комітету Ріп»янської сільської ради(а.с.109) у ОСОБА_3 від першого та другого шлюбів рідних дітей не було.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Досліджені судом докази свідчать, що спадкодавець ОСОБА_4 набула житловий будинок по вулиці Сільській за № 56 в селі Дністрик на законних підставах - на момент смерті чоловіка ОСОБА_3 проживала разом з ним, фактично вступила в управління спадковим майном, відкрито володіла ним, використовувала для своїх потреб ( сім'ї) більше 17 з половиною років, жодних доказів незаконності набуття цього житла судом не встановлено, але право власності у встановленому законом порядку не було померлою за життя оформлено.

Згідно розяснень пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 1ст. 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 2 даної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В ч. 5 цієї статті вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття, та ч.1 ст.1270 цього ж кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач має право на спадкування, оскільки у визначений у вищевказаному заповіті, із спадкодавцем разом не проживав, однак, вчасно, в шестимісячний термін після смерті, особисто звернувся із письмовою заявою - 16.03.2015 року, в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, оформляючи спадкові права на житловий будинок по вул. Сільській, №56 в с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області позивач звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори, але нотаріус відмовила йому, посилаючись на те, що він не подав нотаріусу правовстановлюючих документів на даний житловий будинок та рекомендувала звернутися до суду ( а.с .17).

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності з положеннями ст.ст. 328, 380 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Після смерті тітки ОСОБА_4 позивач прийняв спадщину і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та став спадкоємцем.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За таких обставин суд вважає правомірним набуття ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на житловий будинок №56 разом з господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться в с. Дністрик Старосамбірського району Львівської області по вул. Сільській №56.

За таких обставин, з огляду на встановлення факту правомірності набуття спадкодавцем ОСОБА_4 права власності на будинковолодіння № 56 по вулиці Сільській в с. Дністрик, та встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1, за останнім слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с.Дністрик, вул. Сільська, №56 в порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 4, ч.1 ст.13, ч.1 ст.76, ст. 77, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81, 263-265, 268, 273,354 ЦПК України, ст. 5,ч.1 ч.2 ст. 16, ст.ст.328, 380, 392, 1216-1218, 1220, ч.1 ст.1221,ч.1 ст.1223, ч.1 ст. 1268, ч.1та ч.2 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст. 1296, ч.1 ст.1297 ЦК України, ч.1 ст.524, ст.ст.548-549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с.Дністрик, вул. Сільська, №56, Старосамбірського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла 04.03.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Л.Й.Ніточко