Провадження № 2/752/1698/18
У Х В А Л А

Іменем України

20.03.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Прохорова І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного підрпиємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів «НДІБМВ» про відновлення становища, шляхом скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного підрпиємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівлеьних матеріалів «НДІБМВ» про відновлення становища, шляхом скасування державної реєстрації права власності.

Позовні вимоги обгрунтиовані тим, що 15 лютого 2008 року між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір іпотеки №77250 квартири за адресою: АДРЕСА_1, який було посвідчено приватним нотаріусом Прокудіною Л.Д. Основне зобов'язання, яке забезпечене договором іпотеки - зобов'язання за договорами про надання споживчого кредиту від 15 лютого 2008 року, сума кредиту 120000 доларів США. Згідно з п. 5.2 договору іпотеки передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності іпотекодержателю.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16.08.2017р., власником квартири 14.07.2017 року було зареєстровано TOB «Кей-колект» на підставі договору іпотеки № 77250 від 15.02.2008 р.

Перереєстрація права власності відбулась згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 36185281 від 18.07.2017 р., яка була проведена ОСОБА_5 Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів».

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що перереєстрація права власності проведена всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки на момент перереєстрації діяли положення закону України «Про мораторій на сятгнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, позивач зазначає, що на момент здійснення перереєстрації у реєстратора було відсутнє повідомлення Іпотекодержателя згідно з вимогами Закону України «Про іпотеку».

В ході підготовчого судового засідання представником відповідача - ТОВ «Кей-Колект» заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки предмет спору стосується виключно державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та дій державного реєстратора, а вимог до ТОВ «Кей-Колект» не ставиться.

Представник позивача заперечував проти задоволення клпотання, зазначаючи, що даний спір повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки заявлені вимоги про відновлення становища, яке існувало до порушення права власності.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В силу положень ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту позовних вимог та обгрунтування позову вбачається, що позивач при зверненні до суду не заявляє будь-яких вимог майнового характеру, а просить відновити становище, яке існувало до порушення права, шляхом скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на неправомірність дій державного реєстратора при здійсненні перереєстрації права власності на момент дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та без повідомлення іпотекодавця.

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові №8 від 20.05.2013р. роз»яснив, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень і питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованим клопотання представника відповідача щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в частині вимог до Державного підрпиємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівлеьних матеріалів «НДІБМВ».

Однак, представник позивача зазначив, що вимоги до ТОВ «Кей-Колект» є ідентичними вимогам до Державного підрпиємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівлеьних матеріалів «НДІБМВ», підтримав їх та просив розглянути по суті.

Враховуючи викладене, провадження в частині вимог до ТОВ «Кей-Колект» не підлягає закриттю, оскільки Товариство не є учасником публічно-правових правовідносин.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного підрпиємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів «НДІБМВ» про відновлення становища, шляхом скасування державної реєстрації права власності задовольнити частково.

Провадження у справі в частині вимог до Державного підрпиємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівлеьних матеріалів «НДІБМВ» про відновлення становища, шляхом скасування державної реєстрації права власності закрити.

В іншій частині позовних вимог, заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» розгляд справи продовжити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя