Справа № 308/3740/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

23 квітня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Тарнівецька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання одніє сім'єю ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, заінтересовані особи: Тарнівецька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання одніє сім'єю з ОСОБА_4 з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тим самим являється спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли було виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це було виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правила- ми позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Змістом ч. 4 ст. 315ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення,вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Із заяви та матеріалів справи вбачається, що заявницею заявлені вимоги щодо встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4 з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тим самим являється спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті.

Водночас із заяви та матеріалів заяви вбачається, що за померлим ОСОБА_4 заведена спадкова справа за заявою іншого спадкоємця ОСОБА_2, яка у встановлений строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Отже, із заяви та матеріалів справи вбачається спір про право, так як заявлена вимога про встановлення факту проживання однією сімєю може вплинути на спадкові права й обов'язки іншого спадкоємця ОСОБА_2

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Законодавець у ст.1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)зазначив, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкування четвертою чергою спадкоємців за законом - це нормативно визначений перелік спеціальних ознак, які спадкоємець повинен мати на момент відкриття спадщини, та процесуальні особливості набуття ним такого права.

Частиною 2 статті 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Ця норма розкриває першу ознаку (особливість) спадкування за законом четвертою чергою спадкоємців, а саме те, що такі спадкоємці набувають цього права лише за відсутності спадкоємців першої, другої та третьої черги, усунення їх від права на спадкування, а також неприйняття або відмови від прийняття спадщини.

В порядку окремого провадження може бути встановлений лише певний факт, не пов'язаний із визнанням будь-якого права, а із заяви вбачається, що встановлення факту проживання однією сімєю необхідно для реалізації в подальшому права на спадкування.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що у ньому відсутній спір про право, об'єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності - є встановлення юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявником своїх суб'єктивних прав.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Виходячи зі змісту заяви та долучених до неї документів, суд приходить до висновку , що вимога про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4 з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, при наявності іншого спадкоємця , яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини підлягає розгляду в позовному порядку, шляхом звернення до суду із цивільним позовом.

За таких обставин слід відмовити у відкритті провадження у справі у порядку вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Відмова суду у у відкритті провадження у справі не може вважатися порушенням права на справедливий судовий захист, як це передбачено ст. 55 Конституції України та статей Конвенції про захист прав і основних свобод людини, оскільки громадянина не позбавляє права особисто захищати свої права в судах нашої держави в порядку позовного провадження з позовною заявою на загальних підставах.

Керуючись ст. 259-260, 293, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Тарнівецька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання одніє сім'єю.

Роз'яснити заявнику, право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 днів з дня проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца