Справа № 204/5850/16-ц
Провадження № 2/204/30/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року в розмірі 34386,45 доларів США, що еквівалентно 867057,57 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту - 29467,39 доларів США, що еквівалентно 743023,01 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 21.12.2015 року по 20.04.2016 року - 4919,06 доларів США, що еквівалентно 124034,56 грн., а також стягнути з них судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 21 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № МL-301/797/2007, за умовами якого, остання отримала кредит у розмірі 32000 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки № SR-301/487/2007 від 31.11.2007 року, відповідно до умов якого, він прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 всіх боргових зобов'язань перед Банком. Проте, відповідачі не виконали свої зобов'язання, у зв'язку з чим, мають заборгованість за кредитним договором перед позивачем, яка станом на 21.04.2016 року складає 34386,45 доларів США, що еквівалентно 867057,57 грн. Тому, позивач просив стягнути заборгованість з відповідачів в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача Лисакова І.М. не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги позивача підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача до її довірителя та просила відмовити йому в задоволенні цих вимог в повному обсязі. При цьому, вказала, що між позивачем та ОСОБА_3, без відома ОСОБА_4, був укладений додатковий договір до основного кредитного договору, яким (додатковим договором) було значно збільшено відповідальність Боржника перед Кредитором, на що її довіритель згоди не надавав, у зв'язку з чим, договір поруки є таким, що припинив свою дію. А тому, вимоги позивача до ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У судовому засіданні було встановлено, що 21 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № МL-301/797/2007, за умовами якого, остання отримала кредит у розмірі 32000 доларів США з кінцевим терміном повернення - 21 листопада 2028 року, виходячи з 360 календарних днів у році, зі сплатою відсотків в розмірі 3,49 % річних + FIDR (а.с.4-7).

Банк виконав у повному обсязі умови Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року, надавши ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 32000 доларів США, які остання отримала та використала на придбання нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

В подальшому, 21 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір № 3 до Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року, яким сторони погодили змінити умови основного договору, а саме, збільшили відсоткову ставку за користування кредитними коштами (а.с.9-11).

Крім того, судом також встановлено, що 29 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір № 3 до Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року, яким сторони погодили змінити умови основного договору, а саме, посилити (збільшити) відповідальність Боржника за кредитним договором у разі не виконання чи не належного виконання нею умов кредитного договору, шляхом підвищення плаваючої та фіксованої відсоткової ставки по кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, ОСОБА_3 не виконала умови Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року та своєчасно не повертає Банку отримані кредитні кошти з відсотками, а зворотного належними та допустимими доказами, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не доведено.

Пунктом 1.9.1 ч. 2 Кредитного договору встановлено, що «незважаючи на інші положення цього Договору Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за цим Договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст.3 цього Договору).

Так само, відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень пп. 4.1.1 ч. 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконано зобов'язання за кожний день прострочки.

Згідно з п. 4.1.2. ч. 2 Кредитного договору, за прострочення виконання Боргових зобов'язань понад (п'ятнадцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п. 4.1.1. цього Договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених Боргових зобов'язань, але не менше 25,00 грн. Відповідно до положень п. 4.1.3.Кредитного договору за прострочення виконання Боргових зобов'язань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п. п. 4.1.1., 4.1.2. цього Договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених Боргових зобов'язань, але не менше 50,00 грн.

Таким чином, у зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов договору, станом на 21.04.2016 року за нею рахується заборгованість у розмірі 34386,45 доларів США, що еквівалентно 867057,57 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту - 29467,39 доларів США, що еквівалентно 743023,01 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 21.12.2015 року по 20.04.2016 року - 4919,06 доларів США, що еквівалентно 124034,56 грн. (а.с.16).

При цьому, в забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року, 21 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки № SR-301/487/2007, відповідно до умов якого останній взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед позивачем по зобов'язаннях ОСОБА_3 в повному обсязі цих зобов'язань, як солідарні із Позичальником боржники (а.с.17-18).

Також, 21 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений Додатковий договір № 1 до Договору поруки № SR-301/487/2007 від 21.11.2007 року, яким сторони погодили змінити умови договору поруки з урахуванням укладеного 21 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 Додаткового договору № 3 до Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року (а.с.19-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Тому, Банком пред'явлені позовні вимоги до відповідачів, як солідарних боржників, які (вимоги) він просив задовольнити в повному обсязі.

В той же час, суд не погоджується з вимогами позивача щодо відповідачів як солідарних боржників з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, порукою ОСОБА_4 за Договором поруки № SR-301/487/2007 від 21.11.2007 року, з урахуванням змін, внесених Додатковим договором № 1 від 21.05.2014 року, було забезпечене виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 по Кредитному договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року та Додатковому договору № 1 до нього від 21.05.2014 року в розмірі 29467,39 доларів США, які він мав виконати не пізніше 21.11.2028 року.

Відповідно до п. 7.2 Договору поруки, зміни та доповнення до цього Договору вважаються його невід'ємною частиною, якщо вони укладені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими представниками Сторін (а.с.18).

Разом з тим, як було встановлено судом вище, 29 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір № 3 до Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року, яким сторони погодили змінити умови основного договору, а саме, посилити (збільшити) відповідальність Боржника за кредитним договором у разі не виконання чи не належного виконання нею умов кредитного договору, шляхом підвищення плаваючої та фіксованої відсоткової ставки по кредиту.

Тобто, вказаним договором значно змінили розмір зобов'язання, забезпеченого порукою ОСОБА_4, чим збільшили й обсяг його відповідальності, на що він своєї згоди не надавав, а зворотного суду не доведено.

Посилання представника позивача на Додатковий договір № 1 від 21.05.2014 року до Договору поруки № SR-301/487/2007 від 21.11.2007 року, яким, на її думку, поручитель надав згоду на будь-які зміни його відповідальності, є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству з огляду на наступне.

Зокрема, Додатковим договором № 1 від 21.05.2014 року до Договору поруки № SR-301/487/2007 від 21.11.2007 року, поручитель надав згоду на свою відповідальність з урахуванням укладеного між Боржником та Кредитором саме Додаткового договору № 3 від 21.05.2014 року до Кредитного договору № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року. Натомість, наступний додатковий договір, який був укладений між Боржником та Кредитором, був укладений майже через два роки після того, як поручителем була надана згода на збільшення обсягу його відповідальності за основним кредитним договором з урахуванням додаткового договору № 3 від 21.05.2014 року.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України, зміна забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя тягне за собою припинення договору поруки.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що припинення поруки спричинюють такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

До аналогічних висновків прийшов й Верховний Суд у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № № 912/1462/16.

Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що зобов'язання ОСОБА_4 за Договором поруки № SR-301/487/2007 від 21.11.2007 року припинені в силу обставин, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, а відтак, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

В іншій же частині позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_3, суд прийшов до наступних висновків.

В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до неї обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року в розмірі 34386,45 доларів США, що еквівалентно 867057,57 грн.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 13005 грн. 86 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом)..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 128, 141, 206, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № МL-301/797/2007 від 21.11.2007 року в розмірі 34386,45 доларів США, що еквівалентно 867057,57 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту - 29467,39 доларів США, що еквівалентно 743023,01 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 21.12.2015 року по 20.04.2016 року - 4919,06 доларів США, що еквівалентно 124034,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір в сумі 13005 грн. 86 коп.

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21685166, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43; адреса для листування: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 12.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя В.В. Самсонова