Справа № 379/407/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді Зінкіна В.І.,
з участю секретаря: Різник Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща
справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Таращанський районний сектор управління державної міграційної служби України у Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство» 13 листопада 1991 року, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з даною заявою і просить суд встановити факт його постійного проживання на території України ( АДРЕСА_1 ) на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство» 13 листопада 1991 року по теперішній час.
В судове засідання заявник не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, проте, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Заяву підтримує в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Северинівка Таращанського району Київської області (а.с. 16).
В 1978 році заявник закінчив Северинівську середню школу Таращанського району Київської області, що підтверджується копією атестата про середню освіту № НОМЕР_1 від 25.06.1978 року (а.с. 15).
З 27 квітня 1979 року по 21 травня 1981 року заявник проходив строкову військову службу та був призваний Таращанським районним військовим комісаріатом Київської області, що підтверджується військового квитка № НОМЕР_2 від 27.04.1979 року (а.с.13).
В 1984 році заявник був прийнятий на роботу в «сборочний цех №1 учеником сборщика покрышек» на Білоцерківському шинному заводі (а.с. 14).
В 1986 році у зв`язку зі складним життєвими обставинами та складним матеріальним становищем заявник переїхав працювати до Карельської АССР, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3 (а.с.14).
25 травня 1987 року між заявником та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Карельської АССР укладений шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища, чоловікові ОСОБА_3 , дружині ОСОБА_3 , що підтверджується «свидетельством о заключении брака» від 25.05.1987 року серія НОМЕР_4 (а.с. 10).
По закінченню сезонних робіт на території Карельської АССР та у зв`язку з відсутністю умов належного проживання для сім`ї заявник, в листопаді місяці 1991 року спільно з дружиною та сином переїхали до Української УРСР до родинного будинку батьків чоловіка в село Красюки Таращанського району Київської області.
З 10 листопада 1991 року по даний час заявник постійно, спільно з дружиною та сином проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки виданої виконкомом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області №2 від 30.01.2018 року (а.с. 11) та копією акта депутата сільської ради про місце фактичного проживання в с. Красюки Таращанського району Київської області від 03.01.2018 року (а.с. 9), що базується на показах свідків (сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), усних та письмових, які додаються до заяви (а.с. 17, 18).
За територію України ніколи з 1991 року заявник не виїжджав.
В 2018 році заявник виявив у себе відсутність паспорта громадянина України, який не отримував через часті тривалі проблеми в особистому житті та із тривалими розладами власного здоров`я. Поряд з цим, під час повсякденної побуту та життя в селі необхідність в застосуванні паспорта та документа, що підтверджує особу впродовж цього періоду часу в заявника не виникала.
До територіальних відділів Державної міграційної служби про видачу паспорта громадянина України заявник не звертався, так як в селі не виникала потреба пред`являти паспорт до органів влади.
За порадою голови сільської ради для легалізації свого стану перебування на території України, в січні місяці 2018 року, з метою відновлення інформації щодо свого місця проживання на території України, заявник звернувся до Тарагцанського РС УДМСУ в Київській області, проте у наданні даної інформації заявнику в усній формі було відмовлено та запропоновано звернутися до суду.
Тому, на даний час заявник змушений в судовому порядку встановлювати факт постійного проживання на території України ( АДРЕСА_1 ) станом на 13 листопада 1991 року, що має для нього юридичне значення оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.
Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Враховуючи те, що заявник станом на 13.11.1991 року і по даний час постійно проживав на території України, що підтверджується відповідними документами, проте з різних причин не зміг у свій час отримати паспорт громадянина України, на даний час бажає його отримати, тому, суд вважає, що вимоги заявника повинні бути задоволені.
Керуючись ст. ч. 1 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», Постановою пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., ст.ст. 81, 259, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України станом на 13.11.1991 року по теперішній час.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.
Повний текст складено 24.04.2018 року.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області області через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін