Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Воликоновосілківського районного суду Донецької області в справі №2-904/07 від 15 жовтня 2007 року в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття до 2000 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що на даний час сума стягуваних аліментів за рішенням Воликоновосілківського районного суду Донецької області в справі №2-904/07 від 15 жовтня 2007 року є недостатньою для матеріального утримання дитини, забезпечення належного рівня життя. На сьогоднішній день значно змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину, а відтак вважає, що присуджені аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) не забезпечують утримання дитини на належному рівні, тому вона змушена звернутися до суду про збільшення їх розміру.
Ухвалою суду від 05.09.2018 року вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення повісток, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого.
Судом встановлено, що з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Воликоновосілківського районного суду Донецької області в справі №2-904/07 від 15 жовтня 2007 року в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і на даний час у віці від 6 до 18 років становить 1944,00 грн.
В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров» я, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.
Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з розміра ? частини його заробітку (доходу), щомісячно до 2000 грн, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитини.
Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1ст. 41 СК України) стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред"явленні позову про стягнення аліментів, звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задоволити.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Воликоновосілківського районного суду Донецької області в справі №2-904/07 від 15 жовтня 2007 року в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття та стягувати, починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 8, кв. 41.
Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 8, кв. 2.
Суддя Н.Г. Кучина