АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/753/18 Номер провадження 22-ц/786/1799/18Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді - доповідача: Дорош А.І.

Суддів: Кривчун Т.О., Пікуль В.П.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дочки як законний представник ОСОБА_3

на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2018 року, постановлену суддею Хоролець В.В., повний текст ухвали складено не вказано

за заявою ОСОБА_2, яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання особи правонаступником засновника СФГ та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2018 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, зі змісту якої вбачається, що 16.06.2018 року помер ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 А Великобагачанського району Полтавської області, до складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшли, як вважає позивач, майно, яке перебуває на балансі СФГ «Світанок» та земельна ділянка для ведення фермерського господарства площею 46,8433 га, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради за межами села Якимове Великобагачанського району Полтавської області. Право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою ОСОБА_4 підтверджено рішенням Великобагачанського районного суду від 15.11.2017 року, яке набрало законної сили 18.02.2018 року. Після даного рішення суду була замовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення фермерського господарства, але присвоїти кадастровий номер на цю ділянку, отримати витяг з НКС, зареєструвати в єдиному реєстрі як інше речове право та укласти договір емфітевзису з власником земельної ділянки ОСОБА_4 за життя не встиг та раптово помер. Як вказує ОСОБА_2, звернення до суду з заявою про забезпечення позову зумовлено тим, що ОСОБА_4 не встиг за життя оформити право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою, яка є єдиною для існування фермерського господарства, на даній земельній ділянці засіяні культури за кошти СФГ, нею подано позов про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкуванняі його забезпечення важливо для того, щоб Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не змогло надати своїм розпорядженням дозвіл на передачу вищевказаної земельної ділянки іншим третім особам, оскільки без земельної ділянки фермерське господарство не можу існувати.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2018 рокуу задоволенні заяви позивача ОСОБА_2, що діє як законний представник малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про забезпечення позову, що надійшла до суду 22.06.2018 року в цивільній справі №525/753/18 за позовом ОСОБА_2, що діє як законний представник малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання особи правонаступником засновника СФГ та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування, шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо земельної ділянки, яка була передана ОСОБА_4 в користування із земель запасу на підставі рішення 10 сесії 21 скликання Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 16.10.1992 року площею 47,0 га, яка знаходиться на території на сьогодні Великобагачанської обєднаної територіальної громади за межами села Якимове Великобагачанського району Полтавської області, а саме розпоряджатися нею, передавати у власність чи в оренду рішенням чи розпорядженням та збирати на ній врожай - відмовлено.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дочки як законний представник ОСОБА_3, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо земельної ділянки, яка була передана ОСОБА_4 у користування із земель запасу на підставі рішення 10 сесії 21 скликання Якимівської сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 16.10.1992 року площею 47,0 га, яка знаходиться на території на сьогодні Великобагачанської обєднаної територіальної громади за межами села Якимове Великобагачанськогорайону Полтавської області, а саме розпоряджатися нею, передавати у власність чи в оренду рішенням чи розпорядженням, збирати на ній врожай.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначена земельна ділянка одним масивом не внесена в НКС та їй у звязку зі смертю ОСОБА_4 не встиг присвоїти кадастровий номер, хоча вона сформована, третій особі відділу ГУ Держгеокадастру не відомо про дану земельну ділянку, вона не визначена та не зареєстрована, тільки з 18 грудня 2018 року, тобто після спливу шість місяців після смерті ОСОБА_4, настане можливість оформити спадщину після смерті спадкодавця, а тому за цей час земельна ділянка може бути передана комусь іншому, оскільки на карті НКС вона відсутня із визначенням кадастрового номера та ідентифікації власника, то вона не зможе її обробляти (внести добрива, засіяти ранньою весною), повинна буде судитися з іншою особою у разі її передачі, а фермерське господарство припинить свою діяльність.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що 16.06.2018 року помер ОСОБА_4 (а.с. 13), який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 А Великобагачанського району Полтавської області.

До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшли, як вважає позивач, майно, яке перебуває на балансі СФГ «Світанок», та земельна ділянка для ведення фермерського господарства площею 46,8433 га, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради за межами села Якимове Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 11-12).

Право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою ОСОБА_4 підтверджено рішенням Великобагачанського районного суду від 15.11.2017 року, яке набрало законної сили 18.02.2018 року (а.с.15-19, 20-21).

Після вказаного рішення суду була замовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення фермерського господарства, але присвоїти кадастровий номер на цю ділянку, отримати витяг з НКС, зареєструвати в єдиному реєстрі як інше речове право та укласти договір емфітевзису з власником земельної ділянки ОСОБА_4 за життя не встиг та раптово помер.

22.06.2018 р. ОСОБА_2, яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, подала до суду позов до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання особи правонаступником засновника СФГ та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування, з якого вбачається, що земельна ділянка площею 47,0 га, яка розташована за межами населених пунктів на території в даний час Великобагачанської об»єднаної територіальної громади фактично використовується СФ « Світанок», яке є діючим господарством і дане господарство здійснює обробіток даної земельної ділянки, в даний час ця земельна ділянка є засіяною, використовується за своїм цільовим призначенням, тобто вказана земельна ділянка, яка надана за життя ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства в даний час використовується для обробітку за своїм цільовим призначенням, як вказано у відповідних документах.

З листа в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 21.06.2018 р. №02-14/639 вбачається, що на даний час після смерті ОСОБА_4 відкрита спадкова справа №89/2018, станом на 21.06.2018 р. спадщину прийняла ОСОБА_3, заяв від інших спадкоємців та претензій кредиторів не надходили, тобто триває шестимісячна процедура виявлення кола спадкоємців, які мають право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який був засновником СФ «Світанок» (а.с. 14).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява необґрунтована, а ті обставини, на які посилається позивач у справі ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову, не стосуються реалізації законного права сторони позивача звертатися до суду з відповідними позовними вимогами, які будуть предметом розгляду справи позовного провадження, на даний час СФ «Світанок» не має будь-яких перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою для цілей та завдань відповідно фермерського господарства, позивачем не надано доказів того, що третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області має намір вчинити якісь дії з приводу цієї земельної ділянки, подача позову є процесуальним правом особи, у разі прийняття відповідним державним органом рішень або вчинення дій щодо земельної ділянки, позивач не позбавлена можливості у подальшому у відповідному процесуальному порядку звернутися до адміністративного суду на захист порушеного права.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з такими висновком місцевого суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводяться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інститут забезпечення позову застосовується у цивільному процесі з метою забезпечення подальшого виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, у разі існування підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено місцевим судом, що рішенням 10 сесії 21 скликання Якимівської сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 16.10.1992 року передано ОСОБА_4 земельну ділянку площею 45,2 га у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського господарства) та рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.11.2017 р. визнано за ОСОБА_4 право постійного користування земельною ділянкою на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області розміром 47,0 га відповідно до вказаного рішення сільської ради (а.с.15-19, 20-21).

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судовому засіданні заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав і у їх задоволенні просив відмовити (а.с. 15).

16.06.2018 р. ОСОБА_4 помер (а.с. 13).

ОСОБА_4 був єдиним засновником СФГ «Світанок» та його кінцевим бенефіціарним власником (а.с. 11-12), інших земельних ділянок ОСОБА_4 для здійснення господарської діяльності за життя не мав.

22.06.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання особи правонаступником засновника СФГ та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування..

Вбачається, що спірна земельна ділянка з жовтня 1992 року перебуває у постійному користуванні СФГ «Світанок», СФГ «Світанок» є діючим суб»єктом господарювання, земельна ділянка перебуває у постійному сільськогосподарському обробітку, що пов»язано з певними матеріальними витратами господарства, заборгованість зі сплати земельного податку перед бюджетом відсутня, для здійснення господарської діяльності створений колектив працівників, тобто створені робочі місця, згідно листа нотаріуса заяву про прийняття спадщини подала лише малолітня дочка ОСОБА_4, заяви інших спадкоємців та претензії кредиторів до нотаріуса до цього часу не надходили, що вказує на відсутність спору.

Висновки місцевого суду про те, що заходи забезпечення позову, про які просить позивач, є голослівними та грунтуються на припущення, що у разі прийняття відповідним державним органом рішень або вчинення дій щодо спірної земельної ділянки, то позивач може звернутися за захистом прав до адміністративного суду, не узгоджуються з вимогами цивільного процесу закону, оскільки є ймовірним, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася. Як вбачається із рішення суду від 15.11.2017 р. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у судовому засіданні заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав і у їх задоволенні просив відмовити, що вказує на те, що існує реальна можливість у зв»язку зі смертю ОСОБА_4 прийняття органом відповідного рішення щодо спірної земельної ділянки про її передачу тощо, яка за життя була передана у його постійне користування та відносно якої померлий не встиг виготовити технічну документацію, присвоїти їй кадастровий номер, отримати витяг з НКС та зареєструвати на своє ім»я у Єдиному реєстрі речових прав.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову є обгрунтованою, маються всі підстави для її задоволення, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми процесуального законодавства, у зв'язку з чим ухвалив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,3,4, 381 384 ЦПК України апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дочки як законний представник ОСОБА_3, - задовольнити.

Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2018 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дочки як законний представник ОСОБА_3, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання особи правонаступником засновника СФГ та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування - задовольнити.

Заборонити іншим особам вчиняти дії щодо земельної ділянки, яка була передана ОСОБА_4 у користування із земель запасу на підставі рішення 10 сесії 21 скликання Якимівської сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 16.10.1992 року площею 47,0 га, яка знаходиться на території на сьогодні Великобагачанського району Полтавської області, а саме розпоряджатися нею, передавати у власність чи в оренду рішенням чи розпорядженням, збирати на ній врожай.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 серпня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Кривчун Т.О.

ОСОБА_6