Справа № 2-1409/11
Провадження № 22-ц/772/734/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 рокуСправа № 2-1409/11м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №2-1409/11 за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Вінниця-Буд» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року, яка постановлена суддею Саєнко О.Б. в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області о 17 год. 37 хв., повний текст складено 16 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и в:

14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи її тим, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30 березня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №03/Zквіп-08-5 від 19 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 5698, на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області, кадастровий номер :04:009:0017, цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення. Вінницьким районним судом Вінницької області 28 лютого 2013 року видано виконавчий лист № 2-1409/11.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження №37487871 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

У зв'язку з відступленням ТОВ «Український промисловий банк» права вимоги до ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» по кредитному договору №03/КВ-07 від 26 лютого 2007 року, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №37487871 з ТОВ «Український промисловий банк» на ОСОБА_5.

В подальшому, у звязку з повним розрахунком ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» по кредитному договору іпотечне обтяження було припинено та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року прийнято відмову ОСОБА_5 від примусового виконання рішення суду від 30 березня 2012 року.

ОСОБА_3 вважає, що оскільки був проведений повний розрахунок ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» по кредитному договору перед ОСОБА_5, тому іпотека, яка виникла на підставі іпотечного договору від 19 листопада 2008 року є припинено, а отже відсутній обовязок її як боржника в даному виконавчому провадженні у повному обсязі.

Просила суд, у відповідності до ст. 369 ЦПК України (в редакції 2004 року), визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-1409/11, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області від 28 лютого 2013 року, у зв?язку з повним розрахунком боржника.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, просила ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області 30 березня 2012 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 грудня 2012 року, позов ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_3 задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 19 листопада 2008 року, на земельну ділянку площею 2,4263 га, кадастровий номер , цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, яка розташована в с. Зарванці, Якушинецької сільської ради, Вінницького району Вінницької області та належить їй на праві власності, для задоволення вимог ТОВ «Український промисловий банк» по кредитному договору № 03/КВ-07 від 26.02.2007 року у розмірі 43768357,23 грн.

На виконання даного рішення 28 лютого 2013 року Вінницьким районним судом видано виконавчий лист № 2-1409/11.

Як вбачається, в матеріалах цивільної справи міститься належним чином завірена копія виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1409/11 виданого 28 лютого 2013 року (т.6 а.с.4-118).

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 09 квітня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37487871, по якому проводилися процесуальні дії.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження №37487871 з примусового виконання виконавчого листа №2-1409/11 виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 28 лютого 2013 року по даній цивільній справі закінчено на підставі п.1 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з винесенням ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року про прийняття судом відмови стягувача ОСОБА_5 від примусового виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 березня 2012 року у цивільній справі № 2-1409/11.

Звернувшись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_3 обґрунтовує вимоги тим, що було проведено повний розрахунок по кредитному договору.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа №2-1409/11, виданого 28 лютого 2013 року, таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що жодних визначених процесуальним законом підстав в ході розгляду справи не було встановлено, а тому подана заява не підлягає задоволенню.

Вимоги ОСОБА_3 викладені в заяві та в доводах апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково по рішенню, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дублікату; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Однак, наведені заявником обставини не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки не свідчать про те, що виконавчий лист було видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю або частково, а також наведені обставини не дають підстав для висновку про наявність інших причин, за яких виконавчий лист може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, які містяться в матеріалах цивільної справи виконавчий лист №2-1409/11 від 28 лютого 2013 року був предявлений до примусового виконання 03 квітня 2013 року (т.6 а.с.21), а 09 червня 2017 року на підставі постанови державного виконавця виконавче провадження №37487871 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1409/11 виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 28 лютого 2013 року, закінчено на підставі п.1 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий лист, на даний час не перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що також вбачається з матеріалів виконавчого провадження. При таких обставинах, відсутні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 раніше зверталась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого по справі №2-1409/11. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги, щодо незгоди ОСОБА_3 з стягненням виконавчого збору в розмірі 4377019,52 грн. на підставі постанови державного виконавця ВП №37487871 від 09 червня 2017 року не є правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що виконавчий лист №2-1409/11 було видано помилково або обов'язок боржника за виконавчим документом добровільно виконано до початку примусового виконання.

Отже, його було видано з дотриманням визначеної законом процедури, на підставі рішення, яке набрало законної сили і не скасоване, що свідчить про необгрунтованість поданої заяви.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 432 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2018 року.

Головуючий: підпис ОСОБА_2

Судді: підписи ОСОБА_9 ОСОБА_10

Згідно з оригіналом: ОСОБА_2