Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/139/18
Провадження № 2/433//194/18
17.04.2018 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 23 лютого 1983 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області, було зареєстровано шлюб під актовим записом № 177. Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку зі зміною у характерах, а також в поглядах на життєві питання, принципи та питання спільного життя. Шлюбні відноси між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, примирення та збереження шлюбу не можливе. Позивач просить суд розірвати шлюб який було укладено 23 лютого 1983 року.
Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик в суд на офіційному сайті Троїцького районного суду Луганської області.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, згідно свідоцтва про шлюб серії I-ЕД № 233404, сторони з 26 лютого 1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області під актовим записом № 177 (а.с.10).
Як зазначено в позовній заяві, від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу, відповідачу залишити шлюбне прізвище, оскільки в даній справі не стоїть питання про зміну прізвища на дошлюбне.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Керуючись ст.ст. 5 -13,76 - 81, 89, 211, 258 - 259, 263- 265, 272 ЦПК України, ст.ст.105, 110,112-114 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 26 лютого 1983 року, ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області, під актовим записом № 177.
Відповідачу після розірвання шлюбу, прізвище залиши шлюбне.
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І.Суський

17.04.18