Житомирський апеляційний суд
Справа №285/457/18 Головуючий у 1-й інст. Помагаєв А.В.
Категорія 27 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/457/18 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2018 року, ухвалене головуючим суддею Помагаєвим А.В. у м. Новоград-Волинський,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути із Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (далі ПАТ «КБ «Надра») в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошти в сумі 18538 грн. 87 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03.11.2014 між нею та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №2059704, строком на 3 місяці. За цим договором ОСОБА_2 передала банку кошти в сумі 916 доларів США. Процентна ставка визначена у розмірі 10,5% річних. У подальшому позивач здійснювала поповнення вкладу в доларах США. Строк дії договору закінчився перед введенням у банк тимчасової адміністрації, але їй не було повернуто її вклад та проценти за його користування у доларах США. 25 квітня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплачено позивачу кошти за вкладом в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в розмірі 65038 грн., що відповідає сумі вкладу з процентами в еквіваленті за курсом НБУ, встановленим 05.02.2015 - 17,9998 гривень за 1 долар США. Також зазначає, що такий обмінний курс застосовано безпідставно, оскільки розрахунок має бути здійснено за курсом НБУ, встановленим на 06.02.2015 в розмірі 23,1306 грн. за 1 долар США. Внаслідок застосування заниженого курсу вона недоотримала кошти в сумі 18538 грн. 87 коп.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника і не породжують прав і обов'язку для банку, тому ПАТ КБ «Надра» не є належним відповідачем, і позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Такі висновки суду є суперечливими, так як предметом спору є не у повному обсязі виплачена їй сума коштів за договором банківського вкладу, яку в процесі ліквідації банк мав повернути Фонду, у даній справі спір виник між нею та ПАТ КБ «Надра» та фондом гарантування вкладів фізичних осіб за її зверненням саме до банку з приводу стягнення суми за поточним вкладом.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представники Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не визнали доводів апеляційної скарги та просили відмовити у її задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 03.11.2014 між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №2059704, за яким ОСОБА_2 передала банку кошти в сумі 916 доларів США строком на 3 місяці. Процентна ставка визначена у розмірі 10,5% річних (а.с.10).

На підставі постанови Правління НБУ від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, на здійснення якої призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.69). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» по 05.06.2015 (включно) (а.с.70).

25 квітня 2015 року ОСОБА_2 виплачено кошти за вище названим вкладом в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 65038 грн., що відповідає сумі вкладу з процентами в еквіваленті за курсом Національного банку України, встановленим 05.02.2015 року - 17,9998 гривень за 1 долар США (а.с.5).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05 червня 2015 року до 04 червня 2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.11.2016 № 2342 продовжено строки процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 03.06.2020 включно.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 щодо стягнення 18538,87 грн., суд першої інстанції виходив з того, що з початком процедури ліквідації банку його зобов'язання перед вкладниками припинено, а вимога позивача стосується виплати, здійснення якої належить до компетенції виключно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому ПАТ «КБ «Надра» не є належним відповідачем, а відтак позивачем обрано неналежний засіб захисту своїх прав.

Вказаний висновок суду відповідає нормам чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини та наявним у справі і належним чином дослідженим доказам.

Згідно частин 1, 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

У спорах, пов'язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Зазначений Закон наділяє Уповноважену особу Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб окремими владними функціями, що виконують функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина перша статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами (частина друга статті 26 Закону).

Встановлено, що загальна сума відшкодування, на яку претендує позивач, становить 83576,87 грн., з яких у цій справі позивач просив стягнути недодані кошти у розмірі 18538 грн. 87 коп., тобто в межах встановленого законом граничного розміру відшкодування за вкладом.

Правовідносини між Фондом і вкладником, який претендує на отримання гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми, складаються без участі банку-боржника та мають управлінський характер.

У цих правовідносинах Фонд виконує управлінські функції щодо гарантованої державою виплати відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна). А тому у вказаних відносинах у фізичних осіб виникають майнові вимоги не до банку-боржника, що ліквідується, а до держави в особі Фонду.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом (частина перша статті 3 Закону).

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону).

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (частина перша статті 27 Закону).

Оскільки вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду, його уповноважена особа не є належним відповідачем за вимогами про стягнення такого відшкодування чи його частини.

Згідно із системним аналізом норм п.6 ст.2, п.16 ст.2, пп.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації та/або запровадження процедури ліквідації, вимоги вкладників та інших кредиторів банку не задовольняються. При цьому кошти за вкладами, строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку, виплачуються в межах граничної суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою.

Отже правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника і не породжують прав та обов'язків для банку.

Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду.

Враховуючи, що з початком процедури ліквідації банку його зобов'язання перед вкладниками припинено, а вимога позивача стосується виплати, здійснення якої належить до компетенції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому ПАТ «КБ «Надра» не є належним відповідачем.

Доводи позивача щодо правових підстав застосування офіційного обмінного курсу НБУ, використаного під час здійснення виплати гарантованого відшкодування, апеляційний суд не оцінює, оскільки така оцінка може бути надана судом лише за наслідком розгляду адміністративного позову в порядку адміністративного судочинства.

Посилання позивача на те, що предметом спору є захист прав споживача, є безпідставним, оскільки правовідносини між вкладником та Фондом мають публічно-правову природу, що не підпадає під сферу регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

У відповідності до положень статті 375 ЦПК України апеляційний суд визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений: 12 грудня 2018 року