КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/5100/17 Головуючий у 1 інстанції: Миколаєць І.Ю.
Провадження № 22-ц/824/696/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», третя особа: ОСОБА_3, про розірвання договору довічного утримання,-

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» (далі - ТОВ «Пенсіон-ЮА»), третя особа: ОСОБА_3, про розірвання договору довічного утримання. Зазначила, що 22 грудня 2016 року між нею та ТОВ «Пенсіон-ЮА» був укладений договір довічного утримання, за яким вона передала у власність відповідача належну їй 1/2частину квартири АДРЕСА_1. ТОВ «Пенсіон-ЮА» не дотримується умов укладеного договору, а саме не сплачує рахунки з житлово-комунальні послуги відповідно до п. 7 договору. Крім того, щомісячна виплата в розмірі 800,00 грн. здійснювалась без врахування індексації.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про розірвання укладеного між нею та ТОВ &quук;Пенсіон - ЮА&q?ю ; договору довічного утримання. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ТОВ «Пенсіон-ЮА» дійсно перераховувало ОСОБА_2 грошові кошти на утримання, але не сплачувало за житлово-комунальні послуги, що призвело до заборгованості. ТОВ «Пенсіон-ЮА» почало сплачувати по рахункам лише після звернення до суду з позовом. Суд не надав оцінки тому, що ? частина квартири, яка передана ТОВ «Пенсіон-ЮА» за договором довічного утримання, належала не ОСОБА_2, а третій особі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

В апеляційній інстанції представник ТОВ &q?ці;Пенсіон-ЮА&q? п; та представник третьої особи ОСОБА_3 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Пенсіон-ЮА» було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Худовою Ю.О., зареєстрований в реєстрі за № 1370.

Відповідно до п.1 даного договору ОСОБА_2 передала у власність ТОВ «Пенсіон-ЮА» належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а ТОВ «Пенсіон-ЮА» зобов'язалось забезпечувати відчужувача утриманням довічно на умовах цього договору. (а.с. 3-4).

В п.2 договору зазначено, що відчужувана частина квартири є особистою приватною власністю ОСОБА_2 та належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 січня 2014 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим НОМЕР_1.

Власником іншої ? частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини квартири від 05 жовтня 2016 року (а. с. 25).

Відповідно п. 7 договору ТОВ «Пенсіон-ЮА» зобов'язалось довічно утримувати ОСОБА_2 тобто забезпечувати грошовими ресурсами, на які відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами тощо. Сторони домовились, що утримання оцінюється Сторонами за спільною згодою у розмірі 800,00 грн. на місяць.

Також за умовами договору ТОВ &qu,";Пенсіон-ЮА&quза; зобов'язалося щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги за квартиру у строки, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). У разі неможливості самостійно оплатити набувачем житлово-комунальні послуги набувач нерухомого майна попереджає про це відчужувача не пізніше ніж за 10 календарних днів до строку сплати відповідних платежів та перераховує відчужувачу способом, вказаним в п. 8 цього Договору, суму коштів, необхідну для сплати житло-комунальних платежів. До оплачуваних щомісячних витрат на житлово-комунальні послуги належать: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, плата користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (в обсязі: гаряча вода до 4 куб.м, холодна вода до 4 куб.м) та електроенергія в обсязі до 100 кВт-год, абонентська плата за стаціонарний телефон (крім міжнародних, міжміських розмов та розмов з абонентами мобільного зв'язку) та радіоточку, за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Якщо на момент укладання цього Договору відчужувач не користувався якимось видом вищезазначених послуг, а згодом почав ними користуватись він зобов'язаний протягом п'яти календарних днів письмово повідомити про це набувача. Вартість підключення послуги набувачем не сплачується. У випадку зміни тарифів на вищезазначені послуги відчужувач зобов'язаний письмово повідомити про це набувача протягом 5 днів з дня отримання ним квитанцій з новими тарифами. У випадку несвоєчасного повідомлення відчужувачем про зміну тарифів, набувач не несе відповідальності за виникнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг.

У випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого цим Договором, згідно обумовлених сум.

Набувач зобов'язується здійснити поховання відчужувача після її смерті компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувачем самостійно через поважні причини.

Пунктом 8 договору визначено, що грошове утримання буде виплачуватись щомісячно, починаючи з моменту укладення цього Договору, до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою: АДРЕСА_1, або готівкою на руки під розписку. У випадку зміни способу отримання щомісячного грошового утримання чи банківських реквізитів відчужувач зобов'язаний вчасно (за п'ятнадцять днів до сплати наступного платежу) в письмовій формі повідомити про це набувача за адресою: АДРЕСА_2. Сума грошового щомісячного утримання підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України. Несвоєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору.

Згідно з п.9 договору одноразове грошове утримання визначено сторонами за спільною згодою у розмірі 20 000 грн., які відчужувач отримав повністю від набувача перед підписанням цього договору. Одноразове грошове утримання не підлягає перегляду та не індексується і надається відчужувачу для забезпечення себе всім необхідним для повноцінного життя (а. с. 3-4).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 22 грудня 2016 року, укладеного між нею та ТОВ «Пенсіон-ЮА».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до вказаних норм розірвання договору довічного утримання на підставі рішення суду за вимогою однієї із сторін договору чи третьої особи, на користь якої укладено договір можливе у разі доведення нею істотного порушення договору другою стороною, наявності заподіяної шкоди, а також причинного зв'язку між вказаними елементами.

Пунктом 14 договору довічного утримання від 22 грудня 2016 року передбачено, що цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторін - у судовому порядку.

Пунктом 13 договору довічного утримання від 22 грудня 2016 року передбачено, що істотними умовами договору вважатимуться вчасна оплата щомісячних платежів виключно в межах, встановлених п .7 договору і довічне право на проживання відчужувача у квартирі.

Як було встановлено, ТОВ «Пенсіон-ЮА» сплатило ОСОБА_2 одноразове грошове утримання в сумі 20 000 грн. згідно п. 9 договору довічного утримання (а .с. 72).

З моменту укладення договору ТОВ «Пенсіон-ЮА» сплачувало ОСОБА_2 щомісячно кошти в сумі 1400 - 1700 грн. (а. с. 74-76).

Як зазначає ТОВ «Пенсіон-ЮА», у вказані суми входили також і суми в рахунок оплати житлово-комунальних послуг. Отримання грошових переказів ТОВ &q?за;Пенсіон-ЮА&q?ли; щомісячно в сумі 1400-1700 грн. ОСОБА_2 не заперечувала.

Колегія суддів вважає законним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про недоведеність ОСОБА_2 факту невиконання або неналежного виконання ТОВ &q?но;Пенсіон-ЮА&q?ї ; умов укладеного договору довічного утримання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не навела, якому конкретно доказу суд дав неналежну оцінку, відмовляючи у задоволенні її позовних вимог.

Слід також враховувати, що сплата житлово-комунальних послуг є обов'язком власника житла. Своєчасність сплати набувачем комунальних послуг не впливає на обсяг прав відчужувача за договором довічного утримання.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.