справа № 156/738/18
Провадження № 2/156/380/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 156/738/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на неповнолітню дитину.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на неповнолітню дитину. Свій позов мотивує тим, що з 14.05.2016 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. 22.08.2016 року у них народився син - ОСОБА_3. 04.10.2017 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею. З 07.07.2017 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу. У зв'язку із цим вона не має змоги працювати, а інших джерел доходу не має. Крім того, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина від першого шлюбу. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Разом з тим, їхній спільний син часто хворіє, і через те, що відповідач не надає додаткової матеріальної підтримки вона змушена постійно займатись пошуком коштів на лікування дитини. У зв'язку із особливістю хвороби ОСОБА_3 вона змушена постійно витрачати кошти на придбання підгузків. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, посинаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку, а також стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на лікування ОСОБА_3 у розмірі 2 809,51 грн.

Із відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позову не визнає повністю, вважає вимоги позивача необґрунтованими і безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити, у зв'язку з тим, що на утримання сина ОСОБА_4 з нього вже стягуються аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно. В даний розмір аліментів вже включено витрати на засоби гігієни для дитини, тому такі витрати не можуть вважатися додатковими. Позивачем не підтверджено необхідність та призначення лікарем використання постійних підгузків для ОСОБА_3. Син хворіє інколи: зазвичай застуда та розляд травлення, а лікування не пов'язане з основною хворобою за якою дитину взято на облік, не може бути визнаним "особливими обставинами". Вказує, що позивачем не надано жодного рецепту до чеків, щоб підтвердити належність вказаних ліків до лікування сина. Окрім того, частина вказаних у чеках препаратів призначаються дітям з 12-ти років. Сина не визнано дитиною з інвалідністю. Позивач не довела наявність особливих обставин, які б засвідчили необхідність здійснення додаткових витрат на лікування ОСОБА_3. Окрім того, у нього є ще один син - Артем, на утримання якого він також сплачує аліменти. Щодо аліментів на утримання дружини, відповідач вказує, що не має такої можливості оскільки сам потребує дороговартісної операції. Доходи від ведення підприємницької діяльності є незначними. Його батьки є пенсіонерами, а батько ще й являється інвалідом ІІ групи. Тому, він фінансово неспроможний надавати позивачу матеріальну допомогу. За таких обставин, підстав для задоволення позову немає.

Заяви, клопотання учасників справи

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не зявилася, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, прохання у задоволенні позову відмовити повністю у зв'язку із його безпідставністю.

Процесуальні дії у справі

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

У звязку із одночасною наявністю всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України (відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи), суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних письмових доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_3 являються сторони по справі, що підтверджено ОСОБА_5 про народження серії 1-ЕГ № 232394 (а.с.3).

Згідно довідки Грядівської сільської ради № 659 від 09.08.2018 року ОСОБА_3 проживає разом з позивачем по справі (а.с.4).

Згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області по справі № 156/909/17 від 04.10.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

За рішенням Іваничівського районного суду Волинської області по справі № 156/506/17 від 07.07.2017 року з відповідача на користь позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., починаючи з 16.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». (а.с.5-6).

ОСОБА_1Ф знаходиться на обліку в Іваничівському УСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини, що підтверджено відповідною довідкою № 691 від 12.07.2018 року (а.с.8).

Із заключення лікарсько-консультативної комісії Іваничівської ЦРЛ від 17.07.2018 року вбачається, що за заявою позивача було видано заключення про те, що ОСОБА_3 взято на "ДО" в ЦРЛ з 17.07.2018 року з діагнозом: "Астено-невротичний синдром" (а.с.19-20).

ОСОБА_5 про народження серії 1-ЕГ № 110735 вбачається, що у Відповідача є ще один син - Артем, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45). Згідно розписок, відповідач у добровільному порядку щомісячно сплачує ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1 000 грн. (а.с.46-50). Із свідоцтва платника єдиного податку серії А № 561182 вбачається, що ОСОБА_2 являється фізичною особою-підприємцем (а.с.51). Згідно книги обліку доходів № 185 відповідач отримав наступний дохід: за січень 2018 року - 3 600 грн.; за лютий 2018 року - 3 900 грн.; за березень 2018 року - 4 500 грн.; за квітень 2018 року - 5 100 грн.; за травень 2018 року - 3 600 грн.; за червень 2018 року - 3 950 грн.; за липень 2018 року - 3 800 грн.; за серпень 2018 року - 4 100 грн.; за вересень 2018 року - 4 700 грн.; за жовтень 2018 року - 4 000 грн. (а.с.52-62).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1314 від 20.12.2017 року, копій записів у картці амбулаторного хворого, протоколу обстеження від 31.10.2018 року ОСОБА_2 потребує оперативного лікування в плановому порядку з діагнозом варикозне розширення вен крові (а.с.65-68).

Із пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 вбачається, що батько відповідача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 являється інвалідом ІІ групи (трудове каліцтво) (а.с.70).

Оцінка суду

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо вимоги позивача про стягненя аліментів на її утримання, суд вказує, що згідно з вимогами ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини надавати матеріальну допомогу дружині. Як вбачається із наданих відповідачем довідок, середній його дохід від ведення підприємницької діяльності складає 4 125 грн. щомісячно, 2 000 грн. з яких відповідач витрачає на сплату аліментів для утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_7. З урахуванням того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на день розгляду справи становить 1 841 грн., а позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її утримання 50 відсотків вищевказаної суми, що становить 920,50 грн., суд приходить до висновку про те, що за умови отримання відповідачем середнього заробітку близько чотирьох тисяч гривень та сплати ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2 000 грн. щомісяця, відповідач матеріальної допомоги надавати дружині не має можливості. За таких обставин суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягненя з відповідача половини понесених нею додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4, суд зазначає, що згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Разом з тим, дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин відносяться насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Враховуючи те, що додаткова купівля підгузків для дитини не може бути віднесена до додаткових витрат у розумінні ст. 185 СК України, а в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази які б дали змогу стверджувати про наявність в ОСОБА_3 тяжкої хвороби чи про встановлення йому інвалідності чи наявність інших обставин при яких позивач дійсно несе додаткові витрати, суд прийшов до висновку, що в даній частині позов задоволенню не підлягає у зв'язку із безпідставністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, позивача законом звільнено від сплати судового збору, а рішення ухвалюється на користь відповідача, то судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 84, 185 СК України, ст.ст. 4, 5, 10 - 13, 258 - 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на неповнолітню дитину відмовити повністю.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров