ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/358/18
Провадження № 2/210/844/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" квітня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ступак С.В.,

при секретарі судового засідання Драгунової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 24 січня 2018 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013 року.

Від спільного життя з відповідачем вона мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком.

Відповідач фізично здоровий, працездатний чоловік, може надавати допомогу на утримання дитини. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає , позивач вимушена звернутися до суду.

На підставі викладеного, позивач уточнивши заявлені позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30 % з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше , ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття, та допустити рішення до негайного виконання в межах сум платежів за один місяць.

Позивачка у судовому засіданні присутня не була, однак 03 квітня 2018 року подала через канцелярію суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини , задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні присутній не був, 23 березня 2018 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з квітня 2018 року. Окрім цього, відповідач у відзиві зазначив, що він надає матеріальну допомогу на утримання дитини на підтвердження чого долучив до матеріалів справи виписки з свої карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № 160059. Також відповідач зазначив, що на сьогоднішній день у нього скрутне матеріальне становище, 16 червня 2017 року померла його мати, у звязку з чим він поніс значні витрати, а також тяжка та тривала хвороба змусила взяти кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість по якому становить 34606,82 грн.

Крім того, він має значну заборгованість за сплату комунальних послуг по квартирі яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 де він проживає разом з своїм братом ОСОБА_5, який є інвалідом дитинства.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2014 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та складено відповідний актовий запис № 411, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 286639. (а.с.7).

Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, яка народилася 14 січня 2013 року, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області 22 січня 2013 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 503352 від 22 серпня 2014 року (а.с.6).

З довідки серії МСЕ ДНА 01 № 273760 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що останній є інвалідом дитинства першої групи. (а.с.31)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 745660 від 17 червня 2017 року виданого Догинцівським районний у місті ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16 червня 2017 року померла ОСОБА_6, про що зроблено відповідний актовий запис № 647. (а.с.33)

Відповідно до довідки № 54 виданої Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою ОСОБА_3, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано три особи, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5. (а.с.36).

Довідкою № 12 від 14.03.2018 року виданої Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою ОСОБА_3, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 наявні значні борги за отримані комунальні послуги за вказаною адресою. (а.с.38)

Відповідно до довідки виданою Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_3 станом на 14.03.2018 року має заборгованість за договором № 953136, що становить 34606,62 грн. (а.с.39).

Відповідно до виписки з карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № 160059 ОСОБА_3 вбачається, що останній здійснював перерахування коштів на карту ОСОБА_2, зокрема 06.03.2018 року у сумі 1800 грн., 08.02.2018 року у сумі 1300 грн., 17.01.2018 року у сумі 1200, 00 грн. (а.с.41-85)

Як зазначено в позовній заяві, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач - фізично здорова людина, працездатний, та може надавати допомогу на утримання дітей до їх повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

08.07.2017 року набрав чинності Закон України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 24 січня 2018 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду .

Відповідно ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, крім того ті обставини, що відповідач безробітній та немає постійного заробітку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Під час розгляду справи, Відповідачем було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення повноліття дитини, починаючи з 24 січня 2018 року.

Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355, 430 Цивільно-процесуального України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

В іншій частині відмовити у задоволенні позову.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. В. Ступак