Ухвала

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 754/14876/17

провадження № 61-46002ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О.розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичного центру Деснянського району міста Києва про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у даній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги заявником не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду цією ж особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складав 1 600,00 грн.

За змістом частини третьої статті6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

На підставі зазначеного, враховуючи наявність у позовній заяві вимог майнового та немайнового характеру, і виходячи з ціни позову 177 700,00 грн (майнова та моральна шкода), розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 4 834,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі на те, що відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору, є необґрунтованими, оскільки заявник не конкретизує, на підставі якого саме пункту цієї статті вона має відповідні пільги.

Разом з тим, слід зазначити, що за правилами пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а в даній справі ОСОБА_1 подано позов про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди.

Таким чином, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір, на підтвердження чого надати до суду відповідний документ,або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Крім того, ОСОБА_1 необхідно подати до суду касаційної інстанції касаційну скаргу у новій редакції, яка за формою та змістом відповідала б вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, обґрунтувавши в чому саме полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов