Справа № 346/415/18
Провадження № 2/346/724/18
23 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючої судді Беркещук Б.Б.
секретаря Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 06 серпня 1988 року у Раківчицькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7.
Від спільного проживання мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час повнолітній.
Позивач вказує, що спершу між ними були нормальні сімейні відносини, які з часом стали погіршуватися. Вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на шлюб та сімю, не можуть дійти згоди у вирішенні простих побутових питань, відповідач зловживає алкогольними напоями у звязку із чим між ними виникали конфлікти, з 05 травня 2016 року вони не проживають як подружжя та не ведуть спільного сімейного господарства.
Вважає, що їм з відповідачем не вдалося створити міцної сімї, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе, тому просить суд шлюб із відповідачем ОСОБА_2 розірвати , після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2
Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобоязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та тривалий час не проживають разом.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, що вони не підтримують будь-яких стосунків, проживають окремо з травня 2016 року, спільного господарства не ведуть, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд вважає, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 слід залишити прізвище "Федасюк" так як вона цього просить.
На підставі наведеного та ст.ст. 109, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 247ч.2, 282, 284, 294 ЦПК України, -
Позов задовільнити.
Зареєстрований шлюб 06 серпня 1988 року, між ОСОБА_1 (д.п. Додяк) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою м. Коломия, пл.. ПривокзальнаАДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4 у Раківчицькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 (д.п. Додяк) ОСОБА_4 залишити прізвище "Федасюк".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Беркещук Б. Б.