АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/676/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

за участю секретаря Торопенко Н.М.

учасники справи:

представник позивача адвокат ОСОБА_5

представник відповідача адвокат ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_6, на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 до ОСОБА_7, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Залевківське», треті особи: управління держгеокадастру у Смілянському районі, державний реєстратор виконкому Смілянської міської ради про визнання договору оренди землі недійсним,

ухвала постановлена під головуванням судді Опалинської О.П.

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, сільськогосподарського ТОВ «Залевківське», треті особи: управління держгеокадастру у Смілянському районі, державний реєстратор виконкому Смілянської міської ради про визнання договору оренди землі недійсним.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_8 залишено без розгляду на підставі п.1,5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_7, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2018 року в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалити нове рішення яким стягнути з ФОП ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 судові витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ОСОБА_7 зазначає, що витрати на правову допомогу були документально підтверджені та доведені, проте суд першої інстанції не звернув на це увагу та постановив увалу з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що квитанція надана представником відповідача належним чином не завірена.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не встановлений.

Відповідно до п. 48 ПВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Позовна заява ОСОБА_8 залишено без розгляду на підставі п.1,5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, що підпадає під дію частини 5 статті 142 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, а саме з розрахунку до договору про надання правової допомоги, наданого адвокатом ОСОБА_6, що вартість наданих ним послуг становить 5000 грн. Відповідно до квитанції прибуткового касового ордера від 06.03.2017 року ОСОБА_7 сплатив дані кошти. Дана квитанція підписана адвокатом ОСОБА_6, а розмір витрат на правову допомогу не оспорюється позивачем.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що надані докази про витрати на правову допомогу документально не підтверджені та не доведені, посилаючись на те, що на квитанції до прибуткового касового ордеру відсутня печатка.

Законом України від 23 березня 2017 року №1982 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами підприємцями» внесено зміни в діючі нормативні акти та відміняє обовязковість використання печатки субєктом господарювання. За таких обставин квитанція до прибуткового касового ордеру субєкта господарської діяльності без наявності відтиску печатки є належним доказом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а апеляційна скарга до задоволення

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2018 року в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень. (пять тисяч)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі 30 днів, починаючи з часу її проголошення.

ОСОБА_3

Судді Ю.В.Сіренко

ОСОБА_2

Повний текст постанови складено 24 квітня 2018 року.