Справа № 749/295/18
Номер провадження 2/749/140/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Шаповал З.О.

секретаря Мирошниченко А.М.

позивача та законний

представник в одні особі ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ цивільну справу №749/295/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 51/200 частка житлового будинку № 1-Б по вул. Сновська (колишня Р.Люксембург) в м. Сновськ (колишній Щорс) Чернігівськї області, а її дочці ОСОБА_3, на праві спільної часткової власності належить 51/200 частка житлового будинку № 1-Б по вул. Сновська (колишня Р.Люксембург) в м. Сновськ (колишній Щорс) Чернігівськї області, вказані частки відповідно до технічного паспорту на будинок складають АДРЕСА_1. Відповідач по справі колишній чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 зареєстрований у спірній квартирі, однак з 2008 року не проживає. Посилаючись на положення ст.. 405, 317,321, ЦК України просять позов задовольнити та визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 в будинку 1-Б по вулиці Сновська (колишня Р. Люксембург) в місті Сновськ (Щорс) Чернігівської області.

ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у підготовочму судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в повному обсязі.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 51/200 частка житлового будинку № 1-Б по вул. Сновська (колишня Р.Люксембург) в м. Сновськ (колишній Щорс) Чернігівськї області, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 26.09.2012 року за 35636917 (а.с.14), а її доньці ОСОБА_3, на праві спільної часткової власності належить 51/200 частка житлового будинку № 1-Б по вул. Сновська (колишня Р.Люксембург) в м. Сновськ (колишній Щорс) Чернігівськї області, що підтверджується договором про припинення прав на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на нерухоме майно від 05 жовтня 2012 року (а.с.12)та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2013 року №1613770. Відповідно до технічного паспорту загалом їх частки складають АДРЕСА_1. Родинні зв`язки між ними підтверджуються свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ№082693 від 30.03.2004 року (а.с.10).

Відповідно до довідок від 15.03.2018 року та від 16.03.2018 року №03-18/1420 (а.с.9, 23)відповідач в кв. 1, яка знаходиться в будинку 1-Б по вул. Сновська в м. Сновськ Чернігівської області з 2008 року не проживає, однак зареєстрованим за вказаною адресою.

Відповідач по справі є колишнім чоловіком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії 1-ЕЛ №019110 (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування спірною квартирою.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки при зверненні до суду ОСОБА_1 не сплачувала судового збору, так як ухвалою суду була звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 200,206, 211, 141,142, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 (НОМЕР_2), таким, що втратив право користування квартирою 1, яка знаходиться в будинку 1-Б по вул. Сновська (колишня «Р.Люксембург») в м. Сновськ (колишній «Щорс») Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 (НОМЕР_2), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.О.Шаповал