Справа № 362/835/18
Провадження 2/362/1159/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області, у складі головуючого судді Кравченко Л.М., за участю секретаря Яренко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Вікторія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з поданням позову позивач подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову. Подану заяву обґрунтовує тим, що предметом спору є житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки відчуження даного будинку відбулося у незаконний спосіб, з метою недопущення здійснення відносно нього будь-яких правочинів у майбутньому, вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті віддповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи наявність спору між сторонами та вагомість доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник - відповідає заявлений позовним вимогам, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані об'єкти нерухомості. При цьому суд враховує, що такий вид забезпечення позову не обмежує відповідачів у праві користування належних їм майном, а спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер НОМЕР_4.

Виконання постановленої ухвали покласти на відділ Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції.

Стягувач:

-ОСОБА_1 (07354, АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Боржники:

-ОСОБА_2 (08600, АДРЕСА_3, тел. НОМЕР_6, Ід. номер НОМЕР_2),

-ОСОБА_3 (04071, АДРЕСА_4, Ід. номер НОМЕР_3).

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред'явлення рішення до виконання - протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Кравченко