Справа № 2-17/11
Провадження № 6/513/38/18
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

06 грудня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата заяву відповідача ОСОБА_2, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 13 липня 2011 року Саратським районним судом Одеської області у справі № 2-17/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 4160688, 85 гривень, а також судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 1820 гривень.

Заяву обґрунтовував тим, що заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2011 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитними договорами № СМ-OAR/001/2006 від 06 листопада 2006 року та № СМ-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року, у загальній сумі 4160688 гривень 85 копійок, а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1820 гривень. Рішення набрало законної сили 13 липня 2011 року.

13 липня 2011 року Саратським районним судом видано виконавчі листи на примусове виконання рішення суду, які перебувають на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси.

В даний час сторони врегулювали відносини за вищевказаними кредитними договорами у добровільному порядку та обов'язок ОСОБА_2 з виконання виконавчих листів є відсутнім в повному обсязі у зв'язку з його припиненням. На день звернення до суду у ОСОБА_2 відсутні будь-які зобов'язання за кредитними договорами № СМ-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року та № СМ-OAR/001/2006 від 06 листопада 2006 року перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, оскільки у ОСОБА_2 повністю відсутня заборгованість перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Представник заінтересованої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", діючий на підставі довіреності у межах наданих йому повноважень, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви ( т. 2 а.с. 91-92).

Представник Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з'явився, надав до суду копію виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-17/11, виданих 13 липня 2011 року (т. 2 а.с. 93-176).

Вислухавши представника заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2011 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитними договорами № СМ-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року та № СМ-OAR/001/2006 від 06 листопада 2006 року у загальній сумі 4160688 гривень 85 копійок, а також судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1820 гривень. Рішення набрало законної сили 13 липня 2011 року.

22 червня 2011 року до суду надійшла заява позивача про видачу виконавчих листів (т. 1 а.с.270). 13 липня 2011 року Саратським районним судом Одеської області було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у загальній сумі 4160688 гривень 85 копійок, а також про стягнення судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1820 гривень, які були направлені представнику позивача ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 59).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Саратського районного управління юстиції від 15 травня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-17/11, виданого 13 липня 2011 року Саратським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 1820 гривень закінчено, у зв'язку із сплатою боргу в повному обсязі (т. 1 а.с. 61, 62).

04 жовтня 2016 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП № 52438838 з примусового виконання виконавчого листа № 2-17/11, виданого 13 липня 2011 року Саратським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 4160688,85 гривень (т. 2 а.с.100).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіальногло управління юстиції в Одеській області від 21 грудня 2016 року матеріали виконавчогло провадження № 52438838 з примусового виконання виконавчого листа № 2-17/11, виданого 13.07.2011 року Саратським рйонним судом Одеської області, передано до Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (т.2 а.с.150-151).

Постановою головного державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03 квітня 2017 року, прийнято вищевказане виконавче провадження № 52438838 (т.2 а.с.154-155).

За заявою представника стягувача, постановою головного державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25.05.2018 року виконавчий лист № 2-17/11, виданий 13.07.2011 року Саратським рйонним судом Одеської області, передано до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( т.2 а.с. 171-172).

Згідно з довідкою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" № 01-03/09 від 03 вересня 2018 року, у ОСОБА_5 станом на 01 вересня 2018 року відсутні боргові зобов'язання перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитними договорами № СМ-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року та № СМ-OAR/001/2006 від 06 листопада 2006 року. Банк та заявник врегулювали відносини за вказаним кредитним договором у добровільному порядку. Обов'язок ОСОБА_5 з виконання виконавчого листа, виданого 13 липня 2011 року Саратським районним судом Одеської області на виконання заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2011 року по справі № 2-17/11 про стягнення з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 4160688 гривень 85 копійок - відсутній в повному обсязі у зв'язку з його припиненням (т. 2 а.с.66).

В пункті 40 рішеня Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Суд наголосив, що пункт 1 ст.6 Конвенції проголошує "право на

суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України вмстановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин 1- 4 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Оскільки обов'язок за виконавчими листами боржник ОСОБА_2 виконав, стягувач за виконавчими листами ТОВ "ОТП Факторинг Україна" підтвердив відсутність претензій до боржника, у зв'язку з добровільним врегулюванням відносин, що виникли між ОСОБА_2 та банком, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 432, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 13 липня 2011 року Саратським районним судом Одеської області у справі № 2-17/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 4160688 (чотири мільйона сто шістдесят тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 85 копійок.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 13 липня 2011 року Саратським районним судом Одеської області у справі № 2-17/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна» судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у загальній сумі 1820 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2018 року

Суддя А. І. Бучацька