Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі судового засідання - Бридня О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну праву за позовом ОСОБА_1 до Волноваської міської ради про визнання права власності,

встановив:

19.10.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку їй належить на підставі Державного акту НОМЕР_6 земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_7, площею 0,1000га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. На вищезазначеній ділянці вона побудували жилий будинок загальною площею 22,7 кв.м. Також згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку їй належить на підставі Державного акту НОМЕР_5 земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. На вищезазначеній ділянці вона побудували жилий будинок загальною площею 299,0 кв.м.

Оформити своє право на побудовані будинки позивач не має можливості, оскільки відсутні оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки. Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_2

У судове засідання позивач не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач Волноваська міська рада надали заяву про розгляд справи без участі представника міської ради та прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне.

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі Державного акту НОМЕР_6 належить земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_7, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.а.с.7-9).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі Державного акту НОМЕР_5 належить земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, призначеної для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.(а.с.4-6).

Із технічного паспорту на будинок виконаного 08.09.2018 року ТОВ "Моноліт сервіс" вбачається, що по провулку Цвіточний побудований будинок АДРЕСА_2, загальною площею 22,7 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м.(а.с.16-20).

Із технічного паспорту на будинок виконаного 25.03.2017 року ТОВ "Моноліт сервіс" вбачається, що по АДРЕСА_1 загальною площею 299,0 кв.м., житловою площею 123,7 кв.м.(а.с.10-13).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст.ст.319, 328 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13, 76, 258, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Волноваської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об"єкт нерухомості- житловий будинок АДРЕСА_2, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 22,7 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об"єкт нерухомості- житловий будинок АДРЕСА_1, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 299,0 кв.м., житловою площею 123,7 кв.м.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 221/1523/18 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов