Ухвала

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 359/107/16-ц

провадження № 61-12674св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В.С., Пророка В. В., розглянув заяву ОСОБА_4 про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інституту розведення і генетики тварин імені М. В. Зубця Національної академії наук України, третя особа - ОСОБА_6, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року касаційну скаргу

ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

14 серпня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_4 про повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі, за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Київської області

від 14 червня 2016 року, посилаючись на те, що нею був сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру - виплата компенсації за вимушений прогул та вимогу немайнового характеру - відшкодування майнової шкоди. Однак, зазначені вимоги скаржником не заявлялись.

У задоволенні заяви про повернення судового збору слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, в прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 просила скасувати повністю рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року і залишити в силі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 11 березня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги за вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

ОСОБА_4 при пред'явленні позову були заявлені, зокрема, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за які вона не звільнена від сплати судового збору.

При цьому законодавство про судовий збір застосовується на час вчинення процесуальних дій, зокрема на час подання касаційної скарги (частина третя статті 2 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою)).

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) передбачено, що ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки при пред'явленні позову ОСОБА_4 були заявлені вимоги, за які вона не звільнена від сплати судового збору, у задоволенні заяви про повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі, за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Київської області

від 14 червня 2016 року, слід відмовити.

Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інституту розведення і генетики тварин імені

М. В. Зубця Національної академії наук України, третя особа - ОСОБА_6, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк