Справа № 627/1181/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Казакової О.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 18 липня 2012 року він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, постійні сварки, відсутність порозуміння, поваги та любові. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливі, позивач просить суд розірвати шлюб.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, просила задовольнити.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сімя створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно вимог ст.110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.(ч. 3 ст. 115 СК України)

Матеріалами справи встановлено, що 18 липня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Прозорова) К.Ю. уклали шлюб, який був зареєстрований Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 370815.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 532902.

Як було встановлено у судовому засіданні, за час спільного проживання між подружжям часто виникало непорозуміння та сварки, на даний час сторони подружніх стосунків не підтримують, на протязі двох років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають.

Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя та інтересам їхньої дитини.

На час розірвання шлюбу спору між сторонами щодо поділу спільно нажитого майна немає та місця проживання дитини не має. Дитина ОСОБА_4 після розірвання шлюбу проживатиме з матір»ю.

Керуючись ст.ст. 105, 112 СК України, ст.ст. 200, 206 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 - з а д о в о л ь н и т и.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Прозорова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 18 липня 2012 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 38.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Л.В. Вовк