27 березня 2018 року
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання їх дітей - сина ОСОБА_3, який народився 20 січня 2013 року, та дочки ОСОБА_4, яка народилася 1 вересня 2015 року, мотивуючи вимоги тим, що діти знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку кошти на їх утримання не надає, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим. Просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття, та стягнути понесені судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 27 березня 2018 року (а.с. 31), однак подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 34).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 27 березня 2018 року (а.с. 33), не повідомив суд про причини неявки, а тому, з урахуванням вимог, передбачених ч. 3 ст. 131 ЦПК України, не з'явився в судове засідання без поважних причин.
З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Враховуючи заяву позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.
Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Попівецької сільської ради Бродівського району Львівської області, актовий запис № 14. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-СГ № 173366, видане 25 листопада 2011 року Попівецькою сільською радою Бродівського району Львівської області (а.с. 6).
Сторони є батьками ОСОБА_5, який народився 20 січня 2013 року, та ОСОБА_6, яка народилася 1 вересня 2015 року. Це підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей: серії І-АМ № 244827 та серії І-АМ № 322978, видані 29 січня 2013 року та 8 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 7, 8).
Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Це підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов № б/н та довідкою № 743, видані 24 листопада 2017 року виконавчим комітетом Барської міської ради Вінницької області (а.с. 9, 10).
Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей є підставою для задоволення позову.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дітей слід визначити в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи їх стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 28 листопада 2017 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 гривень.
Крім того, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 300 гривень, які документально підтверджені (а.с. 11, 12).
З урахуванням вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.
На підставі ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, частин 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України, пунктів 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", керуючись статтями 12, 13, ч. 3 ст. 131, ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 6 ст. 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1, 2, 8 ст. 259, статтями 263-265, частинами 4, 5, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ч. 1 ст. 280, статтями 281-284, 288, 289, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Стягувати на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, який народився 30 січня 1991 року в с. Попівці Бродівського району Львівської області, зареєстрований та проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи їх стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 28 листопада 2017 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 640 гривень.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 300 (триста) гривень.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя