Провадження №2/748/878/18
Єдиний унікальний № 748/2046/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кухти В.О.,

секретарі Медвідь Т.Д., Решітько А.Д.

з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, відповідача та зустрічного позивача ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя в якому просила визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,15 га спільною сумісною власністю подружжя. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину цього будинку та земельної ділянки. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що зазначене майно є спільним сумісним майном подружжя, а тому підлягає поділу.

Ухвалою Чернігівського районного суду від 20.06.2018, у якості забезпечення позову ОСОБА_1 було накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

27.08.2018 ухвалою Чернігівського районного суду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя виділені у самостійне провадження.

ОСОБА_3 у вересні 2018 року звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив поділити спільне сумісне рухоме майно на загальну суму 59170 грн, виділивши йому майно загальною вартістю 13020 грн та стягнувши з ОСОБА_1 компенсацію задля врівноваження часток 23077,50 грн. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що перелічене ним спільне сумісне рухоме майно ОСОБА_1 вивезла та розпорядилася ним на свій розсуд, коли він перебував у сестри у зв'язку з лікуванням.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав її позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та заперечив щодо зустрічного позову ОСОБА_3, оскільки з 03.03.2018 ОСОБА_1 була вимушена переїхати на постійне місце проживання до своїх батьків у АДРЕСА_3. Доказів того, що перелічене у позові ОСОБА_3 майно взагалі існувало та було спільним сумісним майном не надано. Також відсутні докази, що це майно вивезла та розпродала ОСОБА_1 Мотоцикл ОСОБА_1 визнає спільним майном та просить його розділити у рівних частинах. Автомобіль Запорожець є особистою власністю ОСОБА_1 був виділений їй державою як інваліду ІІ групи, а не придбавався за спільні кошти. Позовна заява ОСОБА_1 не може бути доказом наявності цих речей, а показання свідків, на які посилаються ОСОБА_3 та його представник є показаннями з чужих слів та не можуть братися до уваги.

ОСОБА_3 та його представник проти позову ОСОБА_1 не заперечили, але зазначили, що крім житлового будинку та земельної ділянки сторони мали ще й інші речі у спільній сумісній власності. Перелік цих речей та їх ціну вони взяли з позовної заяви ОСОБА_1 про поділ майна подружжя з якою вона зверталася до суду в листопаді 2017 року та яка, за її заявою була залишена без розгляду. ОСОБА_3 був відсутній тривалий час за місцем проживання і за цей час ці речі були вивезені та продані ОСОБА_1, що підтверджується показаннями свідків.

Заслухавши сторони, їх представників, свідків та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог сторін з наступних підстав.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони 10 лютого 1979 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Городищенської сільської ради.

Цей шлюб було розірвано рішенням Чернігівського районного суду від 27.07.2018, яке набрало законної сили 28.08.2018.

За договором купівлі-продажу ОСОБА_5 11.06.1988 купив жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_4

За повідомленням Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями, згідно з цим договором, зареєстроване за ОСОБА_5

За нормами ст.22 КпШС, яка діяла на час придбання цього будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, спірний будинок з надвірними будівлями є спільним сумісним майном подружжя та підлягає поділу.

За ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, за кожним з подружжя слід визначити право власності по ? частині зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами.

Натомість, як вбачається з листа Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5, до 01.01.2013 не реєструвалось, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.Інших доказів наявності права власності у сторін на зазначену земельну ділянку не надано, а тому в задоволенні вимог щодо визнання права власності на частину цієї земельної ділянки слід відмовити.

За інформацією територіального сервісного центру №7444 Регіонального сервісного центру в Чернігівській області за ОСОБА_5, як за власником, з 21.08.1986 зареєстровано мотоцикл КМЗ Днепр 11.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні дали показання, що бачили мотоцикл ОСОБА_5 на пункті прийому металобрухту. Крім того, свідок ОСОБА_6, який є дільничним інспектором, повідомив, що йому пояснили, що мотоцикл на металобрухт здала ОСОБА_1

Також свідок ОСОБА_7 дав показання, що коли ОСОБА_3 був відсутній, а ОСОБА_1 була вдома, то біля їх будинку стояв автомобіль забійників худоби, після чого у господарстві не стало корови. Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_1, коли свідок з ОСОБА_5 приїхали в смт.Михайло-Коцюбинське, повідомила, що корову вона віддала.

Зважаючи на ці докази, суд вважає доведеними обставини, що ОСОБА_1 самостійно здійснила відчуження зазначених мотоциклу та корови проти волі ОСОБА_3

Також згідно з відповіддю територіального сервісного центру №7441 Регіонального сервісного центру в Чернігівській області за ОСОБА_1 20.01.1989 зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ 968МД державний номерний знак НОМЕР_3 на праві власності. В обліковій картці цього транспортного засобу зазначено, що він придбаний в торговельній організації. Таким чином, спростовуються доводи представника ОСОБА_1 щодо виділення даного автомобіля їй державою. Отже, зазначений автомобіль також слід віднести до спільної сумісної власності подружжя.

Наявність іншого майна, зазначеного в позовній заяві ОСОБА_5, та доводи що ОСОБА_1 вивезла його з будинку та розпорядилася ним, не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та допитаний як свідок ОСОБА_5 підтвердили лише факт зникнення майна, що знаходилося в будинку. Про те, що саме ОСОБА_1 вивезла зазначене майно, вони зазначали зі слів сусідів, тобто з чужих слів, а безпосередньо ці обставини не спостерігали. З цих же підстав суд не може покласти в основу рішення акт від 24.08.2018, як доказ, що ОСОБА_1 вивезла зазначене у ньому майно.

У пункті 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При визначенні вартості автомобіля, мотоцикла та корови, суд погоджується з зазначеною у позовній заяві вартістю, оскільки ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом у листопаді 2017 року зазначила таку ж вартість цих речей.

Таким чином, оскільки будинок ділиться між сторонами в ідеальних частках, то для рівності часток при поділі майна, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 слід стягнути половину вартості автомобіля, мотоцикла та корови, що становить 14250 грн.

Сторони мають інвалідність ІІ групи та звільнені від судових витрат, а тому, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України вони компенсуються за рахунок держави.

З метою забезпечення можливості реєстрації сторонами за собою права власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами у відповідних частинах, арешт, накладений на спірний житловий будинок з господарськими спорудами ухвалою Чернігівського районного суду від 20.06.2018, підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 22 КпШС, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_6) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНКОПП НОМЕР_2, АДРЕСА_7) про поідл майна подружжя та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНКОПП НОМЕР_2, АДРЕСА_7) до ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_6) про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 14250 (чотирнадцять тисяч двісті п'ятдесят) гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - відмовити.

Арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, накладений ухвалою Чернігівського районного суду від 20.06.2018, - скасувати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.12.2018.

Суддя В.О.Кухта