Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2587/18 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П.
Категорія 58 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/2587/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа - Коростенський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, про звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Коваленко В.П..,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що в травні 2018 року під час реєстрації права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 йому стало відомо про наявність постанови державного виконавця Коростенського МВ ДВС про арешт зазначеного житлового будинку та оголошення заборони на його відчуження. Вказаний будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 6 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Івчуком С.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2018.

Після звернення до органів виконавчої служби йому стало відомо, що 24 листопада 2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист у справі № 279/2532/14-ц щодо стягнення з нього на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року у сумі 21635,87 грн. На підставі даного виконавчого листа 20 лютого 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Коростенського МУЮ Стаднік Я.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46576758, стягувачем в якій зазначено ПАТ КБ «Приватбанк».

В ході здійснення виконавчого провадження цим же державним виконавцем 13 березня 2015 року прийнято постанову № 46576758 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що 18 березня 2015 року внесені записи до Державного реєстру заборон нерухомого майна за № 9087810 та до Єдиного державного реєстру заборон нерухомого майна за № 15263926.

Постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову по арешт майна боржника він отримав 6 червня 2018 року за вихідний № 7.24/171470.

У вищезазначених постановах стягувачем вказано ПАТ КБ «Приватбанк», що не відповідає змісту судового рішення у справі № 279/2532/14-ц. Проте відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Акцент-Банк» в процесі провадження у справі про банкрутство, санації чи припинення не перебуває. Інформації про заміну сторони (стягувача) виконавче провадження не містить. Тобто державним виконавцем всупереч судовому рішенню змінено сторону виконавчого провадження.

Отже, накладений арешт на все належне йому майно є неправомірним та таким, що перешкоджає йому реалізувати своє право власності.

З урахуванням викладеного вище, просив звільнити з-під арешту будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2018 року позов задоволено.

Звільнено з-під арешту будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 6 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Івчуком С.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2018.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, посилається на описку державного виконавця у назві стягувача, яка не може бути підставою для задоволення позову, оскільки даний арешт накладено на підставі виконавчого документа, який є чинним. Звертає увагу на те, що позивачем не оскаржено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, на час накладення арешту на майно ОСОБА_1 останній проживав у кв. АДРЕСА_2, тобто домоволодіння АДРЕСА_1 не було його єдиним житлом, що виключає порушення державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» при накладенні арешту на майно.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 24 листопада 2014 року видано виконавчий лист у справі № 279/2532/14 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року в сумі 21635,87 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46576758 від 20 лютого 2015 року, в якій у якості стягувача помилково зазначено ПАТ КБ «Приватбанк».

13 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову №46576758 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що 18 березня 2015 року внесені записи до Державного реєстру заборон нерухомого майна за №9087810 та до Єдиного державного реєстру заборон нерухомого майна за № 15263926.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п.1,2,5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 3 червня 2016 року №5, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

У разі, якщо опис та арешт майна проводиться державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У зв'язку із цим боржник ( учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред'явити такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

Отже, законодавством передбачена можливість захисту майнових прав особи, яка не є стороною виконавчого провадження, та на майно якої накладений арешт. Такий захист здійснюється шляхом пред'явлення власником майна позову про зняття арешту з майна.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 фактично оскаржує дії державного виконавця, який, на його думку, незаконно наклав арешт на належний йому житловий будинок. Однак, будучи боржником у виконавчому провадженні, він вправі здійснювати захист своїх прав у спосіб, передбачений розділом VII ЦПК України, а не шляхом пред'явлення позову про зняття арешту з належного йому майна.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового, - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10 грудня 2018 року.

Головуюча Судді: