АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/697/18Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/789/712/18 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої - Парандюк Т.С.

Суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Коваль О.І.

з участю сторін - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/697/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року, ухваленого суддею Вийванко О.М., повний текст якого складено 22 травня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "СГ "ТАС" звернулося в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2015 р. близько 17 год. 00 хв., на 68 км + 750 м автомобільної дороги «Броди-Тернопіль» в напрямку від с. Чистилів до с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, здійснив виїзд автомобіля з його смуги руху на смугу зустрічного руху, а в подальшому на ліве узбіччя, конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів, рухаючись по якому знову розпочав виїзд на проїзну частину дороги, а саме смугу руху в напрямку с. Чистилів, з метою подальшого виїзду на смугу руху до с. Біла, та не надавши перевагу в русі автомобілю «Mersedes-Benz/208D-KA», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив лобове зіткнення транспортних засобів, порушивши п. п. 1.5., 1.10, 2.3 ПДР України.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «Mersedes-Benz/208D-KA», д.н.з. НОМЕР_2. ОСОБА_2 - тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як власника наземного транспортного засоба - автомобіля НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «СГ «TAC», згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3502212 від 17 листопада 2014 року, строк дії якого до 16.11.2015 року.

ПрАТ "СГ "ТАС" виплатило потерпілому ОСОБА_2, на підставі його заяви, страхове відшкодування у розмірі 37 040 грн.

На підставі викладеного товариство просило суд стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу виплачене страхове відшкодування та сплачений позивачем судовий збір.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року позов ПрАТ "СГ "ТАС" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 37 040,00 грн. (тридцять сім тисяч сорок гривень 00 копійок) та сплачений судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. (тисячу шістсот гривень 00 копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПрАТ "СГ "ТАС" відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги вказав на те, що добровільно повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_2 завдану в результаті ДТП шкоду, що стверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Також, факт повного відшкодування ним моральної та матеріальної шкоди підтверджується ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29.12.2016 року, яка набрала законної сили, та в силу вимог ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Зазначив, що з поданих позивачем матеріалів неможливо встановити дійсний розмір збитків, оскільки на підтвердження розміру завданих матеріальних збитків він подав не висновок експерта, а калькуляцію та консультацію про оцінку пошкоджень транспортного засобу, які є неналежними доказами та не містять ні реквізитів осіб, що її склали, ні підписів. Перелік запчастин, поданих у ремонтній калькуляції не співвідносяться із актом огляду траспортного засобу від 28.10.2015 року в якому описані та перелічені пошкоджені деталі.

Про огляд пошкоджень автомобіля його повідомлено не було.

Вказав, що ОСОБА_2 отримав суму страхового відшкодування, однак судом до участі у справі, як особа про права та обов'язки якої прийнято судове рішення, залучений не був.

ПрАТ "СГ "ТАС" подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначило, що з розписки про отримання коштів ОСОБА_2 від 29.12.2016 року неможливо встановити на відшкодування якої шкоди були направлені кошти. Крім того, відшкодування коштів було здійснено після виплати страхового відшкодування.

Зазначило, що розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі ремонтної калькуляції №07189-44 від 30.10.2015 року, яка розрахована за комп'ютерною програмою Audatex, що відповідає чинному законодавству про оціночну діяльність, оскільки вказана комп'ютерна програма рекомендована Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та неодноразово приймалася судами як належні докази на підтвердження розміру збитку внаслідок ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

ПрАТ "СГ "ТАС" належним чином повідомлене про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення, а тому у відповідності до вимог ст.372 ч.2 ЦПК України неявка учасника процесу належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення залишає без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПрАТ "СГ "ТАС", суд першої інстанції виходив з того, що матеріальну шкоду в розмірі 37 040,00 грн., завдану з вини ОСОБА_1, відшкодовано ОСОБА_2 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому вона підлягає стягненню з винної особи в порядку регресу.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 08 серпня 2015 р. близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1, грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані тяжкого отруєння алкоголем, керував технічно справним, належним йому на праві власності автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_3, без пасажирів та рухався автомобільною дорогою сполученням «Броди-Тернопіль» в напрямку від с. Чистилів до с. Біла, Тернопільського району Тернопільської області. Рухаючись на 68 км + 750 м, вказаної автодороги ОСОБА_1 здійснив виїзд керованого автомобіля з смуги свого руху на смугу зустрічного руху, а в подальшому ліве узбіччя, тобто на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів, рухаючись по якому знову розпочав виїзд на проїзну частину дороги, а саме смугу руху в напрямку с. Чистилів, з метою подальшого виїзду на смугу руху до с. Біла, і продовження руху по ній. Під час виконання маневру виїзду з лівого узбіччя на проїзну частину дороги не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України.

Перед початком виконання зазначеного маневру ОСОБА_1 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав перевагу в русі технічно справному автомобілю «Mersedes-Benz/208D-KA», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який без пасажирів рухався смугою руху в напрямку с. Чистилів, хоча мав об'єктивну можливість завчасно виявити цей автомобіль, чим грубо порушив вимоги п. п. 1.10 (в частині визначення поняття: «дати дорогу», і виконання його вимог), 10.1, 11.3 ПДР України.

ОСОБА_1 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на смугу зустрічного руху в напрямку с. Чистилів, з лівого узбіччя, допустив зіткнення правої передньої частини керованого автомобіля «ВАЗ-2101» з правою боковою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ 208».

В результаті зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «Mersedes-Benz/208D-KA», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця і садна лівої руки, які належать до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість діб; закриту черепно-мозкову травму у виді струсу головного мозку, які належать до легких із короткочасним розладом здоров'я тривалістю понад 6 днів, але не більш як три тижні; закриту травму грудей з численними двобічними переломами ребер, які відповідно до п. п. 2.2.1 і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до середньої тяжкості як такі, що не становили небезпеки для життя, проте потягли за собою тривалий розлад здоров'я строком понад 3 тижні.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.12.2016 р. у справі №607/10600/16-к звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне № 0000393 від 09 серпня 2015 року за даним фактом закрито.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в сумі 2231,24 грн. та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ "СГ "ТАС", що стверджується полісом обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3502212 від 17.11.2014 року, відповідно до якого позивач застрахував належний йому, транспортний засіб марки «ВАЗ-2101», державний номерний знак НОМЕР_3, від дорожньо-транспортних випадків та інших страхових ризиків, передбачених договором страхування. Строк дії поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до 16 листопада 2015 року (а.с.17).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

11.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СГ"ТАС" із заявою про виплату матеріального збитку, внаслідок пошкодження його транспортного засобу марки «Mersedes-Benz/208D-KA», д.н.з. НОМЕР_2., яке мало місце 08.08.2015 р.

Дана заява була прийнята страховиком та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

З консультації №18291 від 05.02.2016 р. про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Mersedes-Benz/208D-KA», реєстраційний номер НОМЕР_2 та ремонтної калькуляції №07189_44 від 30.10.2015 р., акту огляду транспортного засобу від 28.10.2015 р. та страхового акту №2638Р/44/2017 від 03.02.2017 р. вбачається, що сума страхового відшкодування становить 37 040, грн.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

06.02.2017 р. ПрАТ "СГ "ТАС" перераховано ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 37 040 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4466 від 06.02.2017 р. (а.с.42).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином, враховуючи те, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та його вина у вчиненні ДТП встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, дані обставини ним не заперечуються, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про стягнення з нього сплаченого позивачем потерпілому страхового відшкодування у розмірі 37 040 грн. в порядку регресу.

Твердження заявника про те, що він виплатив потерпілому ОСОБА_2 суму компенсації завданих збитків згідно розписки, а тому немає підстав для стягнення з нього суми страхового відшкодування в порядку регресу є не обгрунтованими, оскільки із наявної в матеріалах справи розписки про отримання коштів від 29.12.2016 р. неможливо встановити на відшкодування якої саме шкоди були направленні кошти. Крім того, з тексту розписки видно, що кошти ним сплачувались і після виплати ПрАТ "СГ "ТАС" ОСОБА_2 страхового відшкодування.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на невідповідність розміру виплаченого страхового відшкодування розміру завданого матеріального збитку, оскільки вони не підтверджені та не спростовані жодними доказами. Вартість пошкодженого автомобіля належного ОСОБА_2 проводилась на підставі ремонтної калькуляції №07189-44 від 30.10.2015 року і яка проведена за комп'ютерною програмою Audatex рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом № 142/5/2092 МЮУ та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року.

Безпідставні є посилання заявника на те, що суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та обов'язки осіб, що не було залучено до участі у справі ОСОБА_2, оскільки у відповідності до вимог чинних норм ЦПК України суд першої інстанції має право тільки за клопотанням учасника процесу, яке в матеріалах справи відсутнє, може залучити до участі у справі співвідповідача або третю особу.

Інші доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 липня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк