Справа № 419/1462/18
Провадження № 2/419/349/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25.01.2016 року померла її мати - ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,1609 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. За життя ОСОБА_4 заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з метою оформлення свідоцтва на право на спадщину їй було розяснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що за життя ОСОБА_4 прийняла спадщину, однак нею не було оформлено спадкових прав на майно після смерті її чоловіка ОСОБА_5. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судовим розглядом встановлено, що 25.01.2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №484266 (а.с.13). Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №007660 (а.с.19) власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,1609 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, є ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер 19.01.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №479940 (а.с.14). З розяснення нотаріуса №431/01-16 від 18.05.2018 року вбачається, що згідно спадкової справи №90/2016 до майна померлого 19.01.2016 року ОСОБА_5, його спадкоємцями є діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк та ОСОБА_4 дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину так як постійно проживала зі спадкодавцем на час його смерті (а.с.17).

За життя ОСОБА_4 заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4

Факт того, що позивач ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, яка померла 22.01.2016 року, підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.03.2018 року (а.с.15).

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з метою оформлення свідоцтва на право на спадщину їй було розяснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що за життя ОСОБА_4 прийняла спадщину, однак нею не було оформлено спадкових прав на майно після смерті її чоловіка ОСОБА_5 (а.с.17). За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після ОСОБА_4, померлої 22.01.2016 року, а саме на земельну ділянку №402 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,1609 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №007660, виданого 29.09.2003 року Новоайдарською районною державною адміністрацією, кадастровий номер :13:005:0068, що належала ОСОБА_5, померлому 19.01.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова