АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 193/1733/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Державна установа «Софіївська виправна колонія (№45)»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженнязаяву суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Барильської Алли Петрівни та Бондар Яни Миколаїівни про самовідвід по цивільній справі за апеляційною скаргою відповідача Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року, яке ухвалене суддею Кащуком Д.А. в селищі Софіївка Дніпропетровської області о 15 годині 41 (відомості щодо дати складання повного рішення суду матеріали справи не містять), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із позовом.

Визнано наказ №75 о/с від 30 червня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача аптеки - провізора (фармацевта) Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України в зв'язку з винними діями працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні цінності, на підставі втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, незаконим та скасовано його.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача аптеки - провізора (фармацевта) Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)».

Стягнуто з Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 6301, 29 грн.

Стягнуто з Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» на користь ОСОБА_1 10 000, 00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» на користь держави судовий збір в розмірі 1535, 49 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Відповідач Державна установа «Софіївська виправна колонія (№45)» подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду,за якою автоматизованою системою документообігу апеляційного суду Дніпропетровської області визначено наступний склад колегії суддів: суддя-доповідач Зубакова В.П., судді Барильська А.П., Бондар Я.М.

10 квітня 2018 року судді колегії Барильська Алла Петрівна та Бондар Яна Миколаївна заявили самовідвід по справі з тих підстав, що вони брали участь у вирішенні цивільної справи за позовом Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків в суді апеляційної інстанції, та висловили свою думку з приводу існуючого спору, дійшовши висновку, що ОСОБА_1 вчинила винні дії та має нести відповідальність із відшкодування завданої роботодавцю шкоди, у зв'язку з чим вони не можуть брати участі у розгляді апеляційної скарги відповідача Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року, тому вважають за необхідне заявити собі самовідвід, щоб уникнути упередженості у розгляді апеляційної скарги.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява суддів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в упередженості або об'єктивності судді.

У рекомендаціях Комітету міністрів Ради Європи «Незалежність, дієвість та роль суддів» від 13.10.94 №(94)12 зазначено, що судді зобов'язані утримуватись від винесення вироку у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини і лише в цьому випадку. Такі причини мають бути встановлені законом і можуть стосуватись, зокрема, особистої зацікавленості у справі. Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

Зважаючи на те, що судді апеляційного суду Дніпропетровської області Барильська А.П. та Бондар Я.М. вже висловили свою думку щодо обставин справи в частині наявності підстав для покладення на позивача ОСОБА_1 матеріальної відповідальності за виявлену недостачу, що стало підставою для її звільнення, тобто фактично висловили свою позицію щодо предмета даного спору,судді Барильська А.П. та Бондар Я.М. заявляють самовідвід, з метою виключення найменшої підозри в їх зацікавленості в результатах розгляду справи, в їх об'єктивності та неупередженості.

З огляду на вищевикладене судді Барильська А.П. та Бондар Я.М. не можуть брати участь в розгляді справи і підлягають самовідводу.

Керуючись ст.ст. 36,39 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Барильської Алли Петрівни та Бондар Яни Миколаївіни про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу №193/1733/16-ц (Апеляційне провадження №22-ц/774/833/К/18) передати до канцелярії Апеляційного суду Дніпропетровської області для формування нового складу колегії у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: