Провадження 2-р/522/47/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Школа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 23 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області, треті особа: Прокурор району Одеської місцевої прокуратури № 3, Директор Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України про визнання кримінальної справи, такою, що була закрита, зобовязання вилучити відомості, визнання довідок нелегітимними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області, треті особа: Прокурор району Одеської місцевої прокуратури № 3, Директор Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України про визнання кримінальної справи № 27 (№ 1-790/06) від 09.11.2005 року, такою, що була закрита, зобовязання Начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області вилучити відомості про факт висунення обвинувачення у скоєні злочину, передбаченого ч. 2, ст. 200 КК України, визнання довідок від 05.06.2018 р. та 04.06.2018 р. нелегітимними, зобовязання Департамент інформатизації Міністерства внутрішніх справ України надати довідку про судимість без зазначення неактуальних та недостовірних відомостей, стягнення моральної шкоди у розмірі 130 000 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 23 червня 2018 року було відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області, треті особа: Прокурор району Одеської місцевої прокуратури № 3, Директор Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України про визнання кримінальної справи, такою, що була закрита, зобовязання вилучити відомості, визнання довідок нелегітимними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди; Також, роз`яснено позивачу, що останній має право звернутися з відповідними вимогами в порядку КПК України, а також повернутий судовий збір.

19.07.2018 року до суду надійшло заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 23 червня 2018 року, в якій заявники просять розяснити в якому саме порядку КПК та відповідно до якого КПК звернутися та до якого органу та в якій спосіб.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, на підставі нижченаведеного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 23 червня 2018 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області, треті особа: Прокурор району Одеської місцевої прокуратури № 3, Директор Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України про визнання кримінальної справи, такою, що була закрита, зобовязання вилучити відомості, визнання довідок нелегітимними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, було відмовлено, з тих підстав, що даний спір не належить розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачами вказана ухвала не була оскаржена.

Розяснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозумілого викладення справжнього змісту. Розясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених позовних вимог.

Статтею 271 ЦПК України встановлено, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання

Дана норма передбачає підстави для розяснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

За змістом зазначеної статті та п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно є незрозумілим та ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з резолютивної частини ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 23 червня 2018 року вона викладена чітка та зрозуміла.

Вивчивши матеріли цивільної справи, зваживши на доводи заяви, суд дійшов висновку про те, що заява не може бути задоволена, оскільки ухвала є однозначною та не допускає подвійного трактування, а у випадку задоволення заяви, це фактично буде внесення змін до резолютивної частини ухвали.

Керуючись ст. ст. 260, 271 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 23 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області, треті особа: Прокурор району Одеської місцевої прокуратури № 3, Директор Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України про визнання кримінальної справи, такою, що була закрита, зобовязання вилучити відомості, визнання довідок нелегітимними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня його її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя