Провадження № 2/201/877/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна (а.с. № 3-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.12.2017р. позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя були розєднані (а.с. № 26).

Провадження по справі в частині вимог про розірвання шлюбу було відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.12.2017р. після надходження відповіді ВАДР УПГР та РГ з ТОТ України ГУДМС в Дніпропетровській області (а.с. № 27).

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 10.04.2018р. сторонам було надано строк на примирення та провадження у справі було зупинене на цей час, проведено підготовче засідання відповідно до ст. 197 ЦПК України (а.с. № 47).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Ткаченко Н.В. від 12.06.2018р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 51).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 08.09.2006р. в Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 905. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, 26.10.2008р. народження та ОСОБА_4, 16.03.2013р. народження. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з жовтня 2017р. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спору щодо місця проживання дітей у сторін немає. Майнові спори між сторонами вирішуються в окремому провадженні.

В наданій до суду заяві від 05.07.2018р. представник позивача ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 23.11.2017.2018р. а.с. № 57) позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та винести рішення 05.07.2018р. за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 56).

Відповідачка в наданій до суду 05.07.2018р. заяві проти задоволення позову не заперечувала, зазначила період (жовтень 2017р.) припинення шлюбних стосунків, після розірвання шлюбу бажала залишитися на призвіщі „Науменко (а.с. № 58).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 08.09.2006р. сторони зареєстрували шлюб в Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 905 (а.с. №14).

Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, 26.10.2008р. народження та ОСОБА_4, 16.03.2013р. народження (а.с. №15-16).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, діти проживають разом з відповідачкою.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з жовтня 2017р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, наданий судом сторонам строк для примирення результатів не дав (а.с. № 47), суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилась на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судових витрат, то суд вважає за можливе віднести судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. на рахунок позивача (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України), суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08.09.2006р. в Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 905 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, 26.10.2008р. народження та ОСОБА_4, 16.03.2013р. народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити «Науменко».

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя : Н.В.Ткаченко