Провадження № 4-с/554/42/2018
У Х В А Л А

05 квітня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого - судді Бугрія В.М.

при секретарі - Сорока Ю.Г.

за участю прокурора - Деряги О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві скаргу першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури про визнання неправомірними дій державного виконавця , -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури 02.03.2018 року звернувся до суду зі скаргою, в якій прохав поновити строк для подання скарги на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 щодо повернення 19.01.2018 року виконавчого документу виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/10344/16-ц щодо виконання рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_2 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку у місті Полтаві по вул. Карла Лібкнехта, 81-б площею 1000 м.кв., кадастровий номер :15:017:0021, вартістю 109877 грн. Визнати неправомірними дії начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 щодо нездійснення контролю за додержанням Закону України «Про виконавче провадження», правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій старшим державним виконавцем Бойко О.В. Зобовязати посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо відкриття виконавчого провадження, примусового виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом міста Полтави 18.12.2017 року у справі №554/10344/16-ц та провести виконавчі дії щодо виконання рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_2 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку у місті Полтаві по вул. Карла Лібкнехта, 81-б площею 1000 м.кв., кадастровий номер :15:017:0021, вартістю 109877 грн.

В скарзі зазначив, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа є незаконними та такими, що порушують права прокурора щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді відповідно до п.2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в частині участі у виконавчому провадженні, предявленні виконавчого документу з метою примусового виконання рішення суду, грубо порушують законні права та інтереси держави, призводять до неспроможності існуючої системи органів державної виконавчої служби забезпечити дотримання законності у процесі примусового виконання судового рішення.

У судовому засіданні прокурор скаргу підтримала, просила її задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним в скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив, надав на адресу суду заперечення на скаргу, у якому просив в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення прокурора , дослідивши матеріали справи, заперечення державного виконавця приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, судом встановлено, Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.06.2017 року у справі № 554/10344/16-ц відмовлено у задоволенні позову першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради, Шевченківської районної у м. Полтава ради, ОСОБА_2, треті особи Полтавська міська рада, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання вчинити дії з повернення земельної ділянки.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07.11.2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 червня 2017 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов задоволено.

До Полтавської місцевої прокуратури 18.12.2017 року за вхідним номером 22497 вх 17 надійшов виконавчий лист у справі № 554/10344/16-ц щодо зобовязання ОСОБА_2 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку у місті Полтаві по вул. Карла Лібкнехта, 81-б площею 1000 м. кв., кадастровий номер :15:017:0021, вартістю 109877 грн.

Стягувачем вказано Полтавську міську раду(вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ), а боржником ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2).

Вказаний виконавчий лист 26.12.2017 року за вихідним номером 109-22960 вих 17 скеровано разом із заявою про відкриття виконавчого провадження до Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області.

Згідно даних реєстру відправки, Шевченківський ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області отримав заяву та виконавчий лист 26.12.2017.

До Полтавської місцевої прокуратури 29.01.2018 року за вхідним номером 1533вх-18 від Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області надійшов оригінал виконавчого листа та повідомлення старшого державного виконавця Бойко О.В. від 19.01.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у звязку з несплатою стягувачем авансового внеску.

05.02.2018 року на адресу начальника Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 направлено скаргу на дії державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою начальника Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 від 12.02.2018 року визнано дії старшого державного виконавця Бойко О.В. при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22.01.2018 року такими, що вчиненні з дотриманням чинних вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані дії старшого державного виконавця Бойко О.В. та начальника відділу ОСОБА_3 є неправомірними з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обовязковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України за її межами (ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України).

Як зазначено у ст.ст. 1,6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Систему органів примусового виконання рішень становлять органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Так, у відповідності до ст.ст. 1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 14, ч.1, 2 ст. 15 Закону, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення

За ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Державний орган - це одна особа або організована група осіб, спеціально призначені для реалізації державної влади в передбачених законом випадках. До числа державних органів відноситься у тому числі і прокуратура.

Згідно з приписами ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України, покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається, посеред іншого, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У пункті 4 рішення Конституційного Суду України № 1-1/99 № 3-рп/99 від 08.04.1999 вказано, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Згідно ч. 5 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У вказаній справі прокурор набув статусу позивача, а Полтавська міська рада зазначена стягувачем у виконавчому листі.

З урахуванням викладеного, Полтавською місцевою прокуратурою для захисту інтересів держави було предявлено до виконання вказаний виконавчий документ.

Таким чином, органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави на стадії виконання рішення судів і повинні діяти у межах конституційної функції, направленої на захист порушених прав стягувачів, незважаючи на можливу бездіяльність останніх у виконавчому провадженні.

Окрім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Полтавська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування не належать до органів державної влади, однак в межах делегованих державою повноважень, здійснюють на відповідних адміністративно-територіальних рівнях функції органів виконавчої влади та є основними інститутами публічної самоврядної влади.

Таким чином, дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа є незаконними та такими, що порушують права прокурора щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді відповідно до п.2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в частині участі у виконавчому провадженні, предявленні виконавчого документу з метою примусового виконання рішення суду.

У свою чергу, керівник указаного територіального органу державної виконавчої служби проігнорував приписи закону, формально розглянув скаргу прокурора на дії державного виконавця Бойко О.В., усупереч вимогам закону не вжив відповідних заходів до скасування незаконного рішення державного виконавця.

Пунктом 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Згідно з вимогами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" суд зазначив, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Таким чином, неправомірні дії старшого державного виконавця Бойко О.В. грубо порушують законні права та інтереси держави, призводять до неспроможності існуючої системи органів державної виконавчої служби забезпечити дотримання законності у процесі примусового виконання судового рішення.

Зідно ст.ст. 74, 75 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Постанова начальника Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07.02.2018 року надійшла до Полтавської місцевої прокуратури лише 21.02.2018, з якої прокурор дізнався про те, що порушення інтересів держави у встановлений Законом спосіб не усунуті та тривають.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк подання скарги на дії старшого державного виконавця місцевою прокуратурою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, ч. 4 ст. 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим. У свою чергу виконавчий лист Шевченківський ВДВС ГТУЮ у Полтавській області отримав 26.12.2017 року. Водночас, рішення про повернення виконавчого документу було прийнято лише 19.01.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури про визнання неправомірними дій державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 447 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури про визнання неправомірними дій державного виконавця задовольнити.

Поновити строк для подання скарги на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 щодо повернення 19.01.2018 року виконавчого документу виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/10344/16-ц щодо виконання рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_2 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку у місті Полтаві по вул. Карла Лібкнехта, 81-б площею 1000 м.кв., кадастровий номер :15:017:0021, вартістю 109877 грн.

Визнати неправомірними дії начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 щодо нездійснення контролю за додержанням Закону України «Про виконавче провадження», правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій старшим державним виконавцем Бойко О.В.

Зобовязати посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо відкриття виконавчого провадження, примусового виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом міста Полтави 18.12.2017 року у справі №554/10344/16-ц та провести виконавчі дії щодо виконання рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_2 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку у місті Полтаві по вул. Карла Лібкнехта, 81-б площею 1000 м.кв., кадастровий номер :15:017:0021, вартістю 109877 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М.Бугрій