Справа № 645/2063/17
Провадження № 2/645/191/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 квітня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Іващенко С.О.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2, надав заяву про слухання справи без його участі,

відповідач ОСОБА_3, повідомлений про дату час і місце судового засідання, без повідомлення причин не зявився в судове засідання,

треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 ., надали заяву про слухання справи без їх участі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, узагальнені доводи інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 114 по Салтівському шосе, 244 в м. Харкові.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира № 114 по Салтівському шосе, 244 в м. Харкові, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1994 року та договору дарування від 23.11.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №1-1175. У вказаній квартирі з 1988 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 З 1992 року та по теперішній час відповідач не проживає за вказаною адресою. Будь-які речі відповідача за адресою реєстрації відсутні, також відсутнє будь-яке інше майно, яке б йому належало. Позивач вказує, що відповідач квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача як власника квартири та перешкоджає йому користуватися квартирою.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов.

Треті особи ОСОБА_4М.(а.с.49, вх.№3059) та ОСОБА_5М.(а.с.50, вх.№3060) в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, що за наявності заяви позивача про розгляд справи за його відсутності відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Встановлені судом обставини.

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1994 року ОСОБА_2, карпєєвій ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира №114 в будинку №244 по Салтівському шосе в м.Харкові.

Відповідно до Угоди про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності на квартиру від 23.11.2003 року встановлено розмір ідеальних часток наступним чином: ОСОБА_3 - 1/5 частка; ОСОБА_2 - 1,5 частка; ОСОБА_4 1,5 частка; ОСОБА_5 1,5 частка.

Відповідно до копії договору дарування від 23.11.2003 року посвідченого ПНХМНО ОСОБА_8 зареєстрованого в реєстрі за №1-1175 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дар 1/5 частки квартири № 114 в будинку №244 по Салтівському шосе в м.Харкові.

Відповідно до висновку ст..ДОП СП ПП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 про результат розгляду заяви гр..ОСОБА_2 від 21.04.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою м.Харків, Салтівське шос. 244, кВ.114, але зі слів сусідів з кВ.113 ОСОБА_10, кВ.111 ОСОБА_11, кВ.112 ОСОБА_12, за вказаною адресою не проживає протягом останніх 10 років. (а.с. 11).

З довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 56 від 28.03.2017 року вбачається, що за адресою: м. Харків, Салтівське шос.244, кВ.114, зареєстровані: позивач ОСОБА_2, власник, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 05.06.1980 року; ОСОБА_4, дружина позивача, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 05.06.1980 року; ОСОБА_3М, син ІНФОРМАЦІЯ_4, з 14.09.1988 року (а.с. 10).

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Водночас, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обовязків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений або обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України.

У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.

Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до засад цивільного судочинства кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У відповідність до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач ОСОБА_2, виклавши у позовній заяві обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначав, що спірне житлове приміщення - квартира № 114 в буд.№244 по Салтівському шос. в м. Харкові належить йому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності, відповідач, який має в ньому державну реєстрацію, у житловому приміщенні з 1992 року не проживає, ним не цікавиться. Комунальні послуги не сплачує, що порушує права позивача, як власника квартири користуватися та розпоряджатися нею, а тому з підстав, передбачених ст.405 ЦК України відповідач ОСОБА_3 повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надано письмові докази, зокрема, копію Свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1994 року, копію Договору дарування від 23.11.2003 року посвідченого ПНХМНО ОСОБА_8 зареєстрованого в реєстрі за №1-1175, Довідку з місця проживання про склад сімї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 56 від 28.03.2017 року та висновок ст..ДОП СП ПП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 про результат розгляду заяви гр..ОСОБА_2 від 21.04.2017 року.

Дослідивши надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад 6 місяців, у звязку з чим дійшов висновку про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.ст.71, 72 ЖК України.

Судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: м.Харків, Салтівське шос. 244, кв.114) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №114, розташованій в буд. 244 по Салтівському шос. в м.Харкові.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): м. Харків, Салтівське шосАДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): м. Харків, Салтівське шосАДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2018 року.

Суддя С.О. Іващенко