Справа № 442/4356/15-ц
Провадження № 4-с/442/77/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Медведика Л.О.

за участю секретаря Чолавін Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними розрахунку заборгованості та дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 та зобовязання його щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з 07.10.2007 року,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 зі скаргою, яку згодом уточнила, доповнила та розширила про визнання неправомірними розрахунку заборгованості та дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 та зобовязання його щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з 07.10.2007 року(а.с. 1, 35, 115, 140 ).

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року у задоволенні скарги було відмовлено. Після перегляду Верховним Судом цього рішення та рішення апеляційного суду, касаційною інстанцією винесено постанову про їх скасування та передачу справи на новий розгляд до Дрогобицького міськрайонного суду.

Згідно ст. 411 ч.5 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції, в звязку з якими скасовано судові рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відтак, Верховний Суд у своїй постанові від 26.09.2018 року зазначив про передчасність висновку судів першої та апеляційної інстанцій і вказав на необхідність дослідження довідки про отримані ОСОБА_3 доходи за період роботи у Королівстві Іспанія у ТзОВ «Управління ОСОБА_4» за період з травня 2011 року до березня 2013 року (а. с. 54).

Отже, цим документом однозначно підтверджується факт того, що ОСОБА_3 працював на газозаправній станції GUERCO (Іспанія) та до березня 2013 року отримував відповідні нарахування. Даний факт однозначно свідчить про підставність вимог скаржниці щодо неправомірності виданого їй державним виконавцем розрахунку заборгованості станом на 01.06.2015 року, затверджений 22.06.2015 року начальником ВДВС Трускавецького МУЮ та недотримання при цьому вимог ст.195 СК України. А відтак і обґрунтованості заявленої нею вимоги про зобовязання ВДВС здійснити розрахунок заборгованості із врахуванням наведеної обставини за вказаний період.

Крім того, додаткової уваги потребує дослідження державним виконавцем копій квитанцій про поштові перекази аліментів боржником за 2010-2012 роки, із врахуванням застережень, зазначених скаржницею щодо нечитабельності дат на них та відсутність оригіналів на підтвердження дійсності таких.

Разом з тим, в судовому засіданні скаржницею заявлялося про факт зволікання та байдужості державного виконавця при застосуванні до боржника примусових заходів задля виконання рішення суду про стягнення аліментів. При цьому зазначалося про відсутність угоди про допомогу в цивільних справах між Україною та Королівством Іспанія та обмеженість в діях Міністерства юстиції України внаслідок вказаної обставини.

Представник боржника ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги в повному обсязі з причин наведених ним у поданому до суду відзиві на скаргу. В даному випадку зазначав, що накладати санкції на боржника державний виконавець підстав не мав з огляду на те, що ОСОБА_3 не був повідомлений відділом ДВС належним чином через своє перебування за кордоном.

Зважаючи на вказане, суд враховує також, що в жовтні 2014 року скаржниця звернулася до ВДВС із заявою про те, що боржник надавав неправдиві дані про те, що є безробітнім і не отримує жодних доходів, свідомо приховуючи свої дійсні доходи і саме тому, розмір заборгованості по сплаті аліментів та розмір аліментних платежів має бути перерахований у відповідності до дійсних доходів боржника. При цьому сама ж стверджує, що в листопаді 2014 року державний виконавець ВДВС звертався до боржника та компетентних органів України та Королівства Іспанія з вимогою про надання інформації щодо дійсних доходів ОСОБА_3, однак відповіді отримано не було.

За таких обставин, суд приходить до переконання про безпідставність вимог скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльності держаного виконавця.

Порядок стягнення аліментів визначається Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Відповідно до вимог ст.452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України , суд,-

постановив :

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментах державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 станом на 01.06.2015 року, затверджений 22.06.2015 року начальником ВДВС Трускавецького МУЮ.

Зобовязати ВДВС провести новий розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментах з 07.10.2007 по 01.06.2015 роки.

В задоволенні решти частини скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Медведик Л.О.