Справа №442/4296/18
Провадження №2/442/1637/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

05.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на доньок:ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1944 грн. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1559 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в неї з відповідачем народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачкою. Зазначає, що вона не отримує жодної матеріальної допомоги від відповідача, останній не приймає участі в утриманні та вихованні дітей. Позивачка, працюючи неофіційно, отримує заробітну плату близько 3500 грн. в місяць та інших доходів у неї немає. Водночас зазначає, що молодша донька ОСОБА_4 дуже часто хворіє, перебуває на обліку в лікаря педіатра з приводу бронхіту та постійно потребує медикаментів. Утримувати самостійно двох дітей їй вкрай важко, оскільки, дітям необхідно виділяти кошти на одяг, харчування та інші витрати, утримувати і себе, що за наявності таких невеликих доходів є фактично неможливим, а тому змушена була звернутись до суду з даним позовом.

05.07.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 18.07.2018 року.

Ухвалою від 05.07.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, предявлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Зазначену ухвалу судді про відкриття провадження відповідачем було отримано 10.07.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх серії І-СГ № 414918 від 22.08.2014 року, актовий запис № 573, серії 1-СГ № 240938 від 22.04.2010 року, актовий запис № 1965 та заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2016 року, згідно якого шлюб між позивачем,ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 Михайловичем розірвано (а. с. 2, 5, 6).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2018 році не може бути меншим 3723,00 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на утримання дітей.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також з врахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення з даним позовом до суду і досягнення дітьми повноліття.

На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Що стосується посилання позивача на те, що їхня донька ОСОБА_4 хворіє, то такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а відтак не можуть бути взяті до уваги судом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити позивачу її право на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) у відповідності до вимог ст. 185 СК України.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 141, 180, 182, 184СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 25.07.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія КС № 942971, виданий 19.03.2013 року Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія КС № 730580, виданий 13.10.2009 року СокальськимРВ ГУ МВС України у Львівській області, адреса реєстрації: Львівська область, Сокальський район, с. Глухів, вул. Червоноградська, 37а.

Головуюча суддя: Курус Р.І.