Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

04 грудня 2018 рокуЖитомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/13980/14-ц за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2014 року, постановлене під головуванням судді Комісарчук О.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом , в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Вказує, що спадщину після смерті батька прийняла її мати ОСОБА_4, оскільки на час смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ним. Однак, прийнявши спадщину, вона не оформила свої спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_1 зазначає, що у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті матері та 13 серпня 2001 року на її ім'я видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад.

Проте, на даний час вона позбавлена можливості оформити спадкові права на ? частину вказаного житлового будинку, оскільки постановою державного нотаріуса Другої житомирської державної нотаріальної контори від 21 липня 2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю можливості визначити повне коло спадкоємців та її частку у спадковому майні.

Враховуючи вищезазначене, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить його змінити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 103,4 кв.м., в тому числі житловою площею 44,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4.

На підтвердження доводів апеляційної скарги, зазначає, що 16 липня 1986 року він набув право власності на ? частину вказаного житлового будинку. Між ним та батьком позивача був встановлений порядок користування житловим будинком, відповідно до якого у володінні ОСОБА_3 перебувала частина будинковолодіння, загальною площею 50,0 кв.м., а йому у володіння відведена частина будинковолодіння, загальною площею 53,4 кв.м.

ОСОБА_2 також зазначає, що здійснив прибудову до належної йому частини житлового будинку, внаслідок чого загальна площа будинковолодіння збільшилась до 143,8 кв.м., а житлова становить 77,8 кв.м. Водночас, площа належної ОСОБА_3 частини житлового будинку залишилась незмінною.

Маючи намір у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на дане нерухоме майно, він звернувся до державного реєстратора, який повідомив йому про те, що право власності на ? частину вказаного житлового будинку, загальною площею 143,8 кв.м. зареєстроване за позивачем.

На думку апелянта, зазначене рішення порушує його права, оскільки на даний час ОСОБА_1 ставить питання про перерозподіл часток у даному будинковолодінні з врахуванням здійснених ним прибудов.

Вирішуючи спір, суд прийшов до помилкового висновку про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, оскільки право на спадкування за законом також мала сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_5, а також її діти.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що задоволення апеляційної скарги призведе до того, що суд вийде за межі позовних вимог та фактично постановить рішення про поділ майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

Окрім того, ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження даного рішення, оскільки ознайомився з його змістом ще у березні 2018 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.

На думку представників ОСОБА_1, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила ? частина житлового будинку АДРЕСА_1 ( на даний час - АДРЕСА_1).

Спадкова справа відносно майна померлого ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 18-19).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала разом з чоловіком за адресою АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 спадкових прав не оформила та не отримала свідоцтво про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті своєї матері, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву.

Матеріали спадкової справи свідчать, що, окрім ОСОБА_1, спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері була дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка не прийняла спадщину ( а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Судом також встановлено, що 13 серпня 2001 року державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Кулінічем Р.В. на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, які зберігаються в банку «Україна», Акціонерно поштово-пенсійному банку м. Житомира , а також у філії Богунського відділення Ощадбанку (а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори Поліщука А.І від 21 липня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю можливості визначити повне коло спадкоємців та частку заявниці у спадковому майні (а.с.14).

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті своєї матері.

Долучена до апеляційної скарги копія договору купівлі-продажу свідчить про те, що ОСОБА_2 16 липня 1986 року придбав ? частину вказаного житлового будинку.

Як пояснив в судовому засіданні представник ОСОБА_2, внаслідок здійснених останнім прибудов до належної йому частини житлового будинку, збільшилась загальна площа будинковолодіння.

Також представник пояснив, що зазначені прибудови на даний час не введені в експлуатацію.

Факт здійснення прибудов апелянтом не заперечували в судовому засіданні й представники ОСОБА_1

Збільшення загальної площі будинковолодіння із 103,4 кв.м. до 143,4 кв.м. також відображене в експлікації до плану.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містить інформацію про те, що при реєстрації права власності на ? частину вказаного будинковолодіння за ОСОБА_1 загальна площа будинковолодіння зазначена 143 ,8 кв.м.

Однак, зазначена обставина не свідчить про те, що при вирішенні питання щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на дане нерухоме майно були порушені права ОСОБА_2

Правовідносини, які були предметом судового врегулювання, стосувались виключно спадкових прав позивача після смерті матері та ? частина вказаного житлового будинку, яка входила до спадкової маси, була самостійним об'єктом цивільних прав.

Успадкування позивачем майна після смерті матері жодним чином не порушує права апелянта, який є співвласником іншої частини даного домоволодіння.

Та обставина, що після постановлення рішення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо розміру часток у цьому нерухомому майні, не свідчить про порушення прав останнього при вирішенні позовних вимог у даній справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалось.

Враховуючи вищезазначене, апеляційне провадження слід закрити.

Керуючись ст. ст. 260,п.3 ч.1 ст.362 ЦПК , суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2014 року,- закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10 грудня 2018 року.

Головуюча Судді: