ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 645/4384/17

провадження № 22ц/818/449/18

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування сторін):

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Фрузенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року в складі судді Іващенка С.О.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 належним чином не виконав умови договору та порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2017 року у нього утворилась заборгованість в сумі 48 499 грн. 15 коп., яка складається з: 4 279 грн. 35 коп. - заборгованості за кредитом; 38 163 грн. 74 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 270 грн. 39 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 285 грн. 67 коп. (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість в указаному розмірі, а також 1 600 коп. судового збору.

29 липня 2017 року ОСОБА_5 - представник ОСОБА_2 подав заперечення на позов, в яких просив відмовити в замовленні позовних вимог.

Заперечення мотивовані тим, що в матеріалах справи відсутні Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою і Тарифами банку, Пам'ятка клієнта. Надані банком Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, дати їх затвердження та відомостей про те, що саме в цій редакції вони діяли станом на момент підписання ОСОБА_2 заяви від 20 грудня 2006 року. У справі також відсутні відомості щодо строку дії картки та зміни відсоткової ставки. У звь`зку з цим вважає, що розрахунок позивача не є належним доказом на підтвердження заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами. Зазначає, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року в задоволенны позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суду не надано документів, які мають складати кредитний договір. Крім того не надано відомостей про видачу платіжних карт по кредитному договору, укладеному між сторонами. Із заяви від 20 грудня 2006 року вбачається, що строк дії картки «Універсальна», що була видана ОСОБА_2, закінчився у грудні 2009 року, що унеможливлює перевірку правильності розрахунку позивача.

21 серпня 2018 року Литвиненко Олена Леонідівна - представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 отримав кредитні картки № НОМЕР_1 строком дії до 12 грудня 2013 року, № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2017 року, № НОМЕР_2 строком дії до червня 2017 року. Відповідно до пункту 4.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку. Останнє списання банком коштів для погашення кредитної заборгованості відбулося 01 лютого 2015 року, з чим погодився відповідач, що свідчить про визнання боргу останнім, отже строк позовної давності не пропущено. Про зміни розмірів відсоткової ставки ОСОБА_2 належним чином повідомлявся, тому висновок суду першої інстанції про неправильний розрахунок не відповідає обставинам справи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2018 року в складі судді Кісь П.В. відкрито апеляційне провадження у справі.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_5 - представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суд першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

10 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 20 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

Зазначений вище кредитний договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг.

Установлено, що ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 липня 2017 року складає заборгованість в сумі 48 499 грн. 15 коп.: 4 279 грн. 35 коп. - заборгованості за кредитом; 38 163 грн. 74 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 270 грн. 39 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 285 грн. 67 коп. (процентна складова).

Відповідно до пунктів 4.6., 5.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку. Банк здійснює списання коштів в грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в розмірі, що еквівалентно сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором, та покупку/продаж іноземної валюти на Міжбанківському Валютному Ринку України. Списання коштів з будь-якого рахунку клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером.

Банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування клієнтів. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно з пунктом 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважаться, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта.

Останнє списання банком коштів для погашення кредитної заборгованості відбулося 01 лютого 2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості з урахуванням зміненої в подальшому відсоткової ставки за користування кредитом (а. с. 3-6).

Про свою незгоду зі списанням коштів, з урахуванням зміненої в подальшому відсоткової ставки за користування кредитом, відповідач протягом 7 днів не повідомив позивача.

Анкета-заява особисто підписана ОСОБА_2 При цьому в анкеті-заяві відповідач надав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифами ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

ОСОБА_2 отримав кредитні картки № НОМЕР_1 строком дії до 12 грудня 2013 року, № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2017 року, № НОМЕР_2 строком дії до червня 2017 року, що підтверджується довідкою на а. с. 98.

За змістом статей 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України установлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (стаття 546 ЦК України).

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів судова колегія керується таким.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктами 6.6. та 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплати винагороди банку. При порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксованої частини) та 2 285 грн. 67 коп. (процентної складової) відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в загальному розмірі 45 713 грн. 48 коп., яка складається з: 4 279 грн. 35 коп. - заборгованості за кредитом; 38 163 грн. 74 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 270 грн. 39 коп. - заборгованості за пенею та комісією.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 600 грн. 00 коп.; за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2 643 грн. 00 коп. (а. с. 25, 106).

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в загальному розмірі 4 002 грн. 83 коп. (48 499 грн. 15 коп. (заявлені позовні вимоги) : 45 713 грн. 48 коп. (задоволені позовні вимоги) = 1,06; 1 600 грн. 00 коп. + 2 643 грн. 00 коп. : 1,06) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Фрузенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Договором кредиту б/н від 20 грудня 2006 року в загальному розмірі 45 713 грн. 48 коп. (сорок п'ять тисяч сімсот тринадцять грн. 48 коп.) та 4 002 грн. 83 коп. (чотири тисячі дві грн. 83 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова