Провадження № 2/752/1254/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.02.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який 05 вересня 2008 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів та відсутністю спільних інтересів і взаєморозуміння. Протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально.

Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 776.

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спір про поділ спільного майна між сторонами відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем на здійснення оплати суми судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05.09.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 776 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м.Черкаси, номер картки платника податку НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Києва, номер картки платника податків НОМЕР_2, АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 640 гривень.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя