ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5641/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Даниленко В.В.,

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги мотивує тим, що він експлуатує та надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1

Відповідач є власником квартири №17 в зазначеному будинку на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. за реєстраційним номером 5673.

Оскільки, відповідач у добровільному порядку не сплачує за спожиті ним послуги, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом з метою стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 4 ст.19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2018 р., відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, наявні докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №301 від 30.03.2007 року, та авізо від 16.07.2008 року житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 був переданий позивачу для експлуатації та обслуговування.

Відповідач згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. за реєстраційним номером 5673 від 07.08.2008 року є власником квартири АДРЕСА_1.

У будинку і квартирі за вказаною адресою позивачем безперебійно надавались і продовжують надаватися послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не належним чином сплачує за надані йому послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв'язку з чим, згідно з розрахунками позивача, за ним утворилась заборгованість, яка за період з 01.05.2016 року по 01.04.2018 року складає 7 927 (сім тисяч дев'ятсот двадцять сім) гривень 86 коп., з яких: заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - 7 129 грн. 44 коп., інфляційна складова боргу - 635 грн. 17 коп., 3 % річних - 163 грн. 25 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Ч.4 ст.319 ЦК України зазначено, що «власність зобов'язує», а в ст.322 ЦК України вказано, що «власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом».

Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Крім того, відповідно до ст.ст.4-5, 7, ч.3 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.382 ЦК України, ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного суду України від 02.03.2004р. №4-рп/2004 власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Даний обов'язок Відповідачем не виконується, хоча 19.09.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір №17 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до п.12.1 якого відповідач зобов'язався оплачувати послуги в установлений цим договором строк, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов'язання, а саме цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем, суд вважає обґрунтованим, а розрахунки розміру індексу інфляції та 3% річних потягом всього спірного періоду позивачем зроблено методологічно та арифметично правильно.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7,9,13,19,76,81, 89, 141, 223, ч.6ст. 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 322, 360, 526, ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України, ст.ст. 64,68 ЖК України, ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 02068, АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (01015 м. Київ, вул. Московська, 46/2, п/р 2075 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 300711, код за ) заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2016 року по 01.04.2018 року в розмірі 7 927 (сім тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 86 коп., з яких основний борг: 7 129 (сім тисяч сто двадцять дев'ять) грн. 44 коп., 3 % річних від простроченої суми: 163 (сто шістдесят три) грн. 25 коп., та складова індексу інфляції: 635 (шістсот тридцять п'ять) грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 02068, АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (01015 м. Київ, вул. Московська, 46/2, п/р 2075 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 300711, код за ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ : В.В. ДАНИЛЕНКО