РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30.11.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

секретарі Ніколайчук А.В.,

розглянувши в спрощеному провадженні в приміщенні суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

12 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, а саме двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 000 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

На обґрунтування своїх вимог зазначила, що на даний час в провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться справа про розлучення з відповідачем, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Позивач підтверджує те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та тих самих підстав.

Ухвалою від 19 жовтня, розгляд справи було призначено у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області на 02 листопада 2018 року.

02 листопада судове засідання Хмельницького міськрайонного суду не відбулося, по причині відсутності осіб, які беруть участь у справі. Наступне судове засідання було призначене на 30 листопада 2018 року.

В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що від 23 травня 2010 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 625.

Від даного шлюбу у подружжя є двоє доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області актовий запис № 2906, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області актовий запис № 354.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати дітей, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дітей, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.11.2018 року.

Суддя: С. Стефанишин