Справа № 740/1101/18
Провадження № 2-о/740/92/18
У х в а л а

про залишення заяви без руху

"13" квітня 2018 р. м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Олійник В.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, про встановлення факту трудового каліцтва, повязаного з виробництвом та встановлення факту належності документа,

встановив:

У заяві ставиться питання про встановлення факту трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який стався о 13-40 год. 31 жовтня 1978 року на Ніжинському заводі сільськогосподарського машинобудування, встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме: «акт №23 о несчастном случае на производстве» від 01 листопада 1978 року, у звязку з нещасним випадком, який стався о 13-40 год. 31 жовтня 1978 року з заявником за професією «прессовщик изделий из пластмасс по 1 разряду» та призначити судово-медичну експертизу для встановлення каліцтва та визначення відсотка втрати загальної та професійної працездатності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

У порівнянні з ЦПК 1963 р. чинний ЦПК передбачає можливість встановлення як факту каліцтва на виробництві, так і факту каліцтва, не пов'язаного з роботою. Проте у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі - постанова Пленуму N 5) зазначено, що при застосуванні цього положення закону, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві, або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці" (далі - Закон N 2694-XII), а саме 24 листопада 1992 р. справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження.

Тобто цим Законом передбачено, що питання, пов'язані зі встановленням факту каліцтва на виробництві, уразі виникнення з цього приводу спору, а також, якщо при каліцтві у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів, тобто в позовному провадженні.

Положення щодо встановлення судом фактів каліцтва, які зазначені у п. 3 ст. 315 ЦПК, на сьогодні стосуються лише тих фактів, які мали місце до 24 листопада 1992 р. та можуть бути встановлені в порядку окремого провадження у тому разі, коли виключається можливість їх підтвердження у позасудовому порядку, що повинно бути підтверджено необхідним документом.

За таких обставин наявні підстави для залишення заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити заявника, надавши строк для усунення вищезазначених недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, про встановлення факту трудового каліцтва, повязаного з виробництвом та встановлення факту належності документа-залишити без руху, про що повідомити заявника і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Розяснити, що в разі не усунення вказаних недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Олійник