КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 372/2652/18

провадження № 22-ц/824/4186/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - ЛитвиненкоОлени Леонідівни

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року у складі судді Кравченко М.В.

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року представник позивача Гаренко Н.В. звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 29 жовтня 2018 року позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи, оскільки уважає, що суд порушив норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2018 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, у якій зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач подав заяву про усунення недоліків разом з поясненнями та документами. Уважає, що позивач своєчасно та в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви.

Однак, як зазначає апелянт, суд повернув позовну заяву з тих підстав, що вимоги ухвали не виконано, не подано її нову редакцію, у якій би були враховані приписи статей 175, 177 ЦПК України та не надано підтвердження надсилання копій письмових доказів учасникам справи.

Вказує, що при поданні позовної заяви було додано її копії разом із копіями всіх документів відповідно до кількості учасників справи згідно зі статтею 177 ЦПК України.

На думку апелянта, посилання суду на положення частини 9 статті 83 ЦПК України є помилковим, оскільки надсилання доказів іншим учасникам справи стосуються процедури подання доказів вже після відкриття провадження та в процесі розгляду справи.

Також звертає увагу на те, що представник АТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В., яка подала позовну заяву, діяла на підставі довіреності від 03.11.2017 року та мала право від імені банку підписувати, подавати, пред'являти необхідні документи, посвідчувати копії документів, подавати позови, інші заяви та виконувати усі необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було виконано в повному обсязі вимоги ухвали суду від 07 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без руху, а відтак вона підлягає поверненню позивачу.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає указаним нормам, що, відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 06 вересня 2018 року представник АТ КБ «Приватбанк» - ГаренкоН.В. звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1, у якій просила стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 14 911,85 грн. за кредитним договором №б/н від 12 травня 2017 року та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07 вересня 2018 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків. Суд виходив з того, що всупереч вимогам статей 83, 95, 175, 177 ЦПК України позивач не додав до позовної заяви оригінали письмових доказів, копії письмових доказів не засвідчив у встановленому порядку, не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, не надав доказів на підтвердження надсилання (надання) копій доказів іншим учасникам справи. Виходячи з цього, встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи, позивач 11 жовтня 2018 року на виконання вимог ухвали від 07 вересня 2018 року подав до суду заяву про усунення недоліків, в якій надав пояснення та додав засвідчені належним чином документи. У заяві звернув увагу суду на те, що у переліку додатків до позовної заяви була вказана інформація щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додав до заяви. Посилаючись на статтю 177 ЦПК України зазначив, що при зверненні до суду із позовною заявою було додано її копії разом із копіями всіх додатків для сторін.

Таким чином, позивач, надавши суду засвідчені належним чином копії письмових доказів, виконав вимоги ухвали від 07 вересня 2018 року, а як убачається з матеріалів позовної заяви, у переліку додатків до неї позивач зазначив у кого наявні оригінали документів, копії яких він додав.

Разом з тим, суд першої інстанції у порушення вимог цивільного процесуального законодавства залишив поза увагою те, що позивачем вчинено всіх передбачених законом дій, направлених на усунення недоліків своєї позовної заяви, а також помилково послався на вимоги статей 175 та 177 ЦПК України, оскільки даними нормами закону не передбачено подання до суду разом з позовною заявою доказів на підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці &q?дд;право на суд&q?ро; передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі &qu:";Голдер проти Сполученого Королівства&quсв;, 1975 р. суд відзначив: &q?ол;Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики &q?нт;справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження&q?во;. Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що місцевий суд належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв'язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни - задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай