Справа № 199/5380/18
03 грудня 2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.,
за участю секретаря Гасанової М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обгрунтуванні позовних вимог посилається на те що, вона є власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2001 року, реєстровий номер 2441, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М..
У вказаній квартирі окрім позивачки на даний час зареєстровані також її чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі останні чотири роки, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в квартирі немає, у зв'язку з цим позивачка просить усунути визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивачка та її представник не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2001 року, реєстровий номер 2441, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М. (а.с. 12).
У вказаній квартирі окрім позивачки на даний час зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідно довідкою №6858 від 17.05.2018 року з місця реєстрації про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб (а.с.13).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі останні чотири роки, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в квартирі немає, у зв'язку з цим позивачка просить усунути визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Дані обставини підтверджуються актом про непроживання за місцем реєстрації (а.с.14) відповідача ОСОБА_2, складеного у присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та затвердженого Головою правління «5 Шолохова», де зазначено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1, із липня 2014 року.
Також, відповідно до довідки №126 від 19.11.2018 року (а.с.33), виданої Головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «5 Шолохова» та складеної у присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 зазначено, що відповідач ОСОБА_2, з липня 2014 року не проживає в спірній квартирі квартири АДРЕСА_2
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 380 ЦК України).
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч.1 та ч.2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач по справі втратив право користування спірною квартирою у зв'язку із його непроживанням понад одного року, його особистих речей в квартирі немає, кореспонденцію відповідач за даною адресою не отримує, участі у сплаті комунальних послуг на утримання квартири не приймає, а його реєстрація у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3, чинить перешкоди позивачу у вільному володінні, користуванні та розпоряджанні своїм майном, вона змушена нести витрати по сплаті комунальних платежів за кількістю зареєстрованих осіб, окрім цього, дана реєстрація є перешкодою для отримання позивачкою державної допомоги (субсидії) при оплаті комунальних послуг, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 391, 405, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП ДМР, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 гривень витрат по сплаті судового збору.
Позивачка: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, уродженка м.Дніпропетровська, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 06.08.1996 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Дніпроптеровська, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 22.008.2001 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя: