Провадження № 2/521/4496/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 грудня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Бєрової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначеного рішенням апеляційного суду Одеської області 25.06.2014 року із твердої грошової суми 1000,00 гривень на 1/4 частину від усіх його щомісячних доходів, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, кошти (аліменти) на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття.Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2011 року по 15 травня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін 28 квітня 2012 року народився син ОСОБА_4. Рішенням Малиновського районного суду від 05 лютого 2014 року з відповідача було стягнуто 3000 грн. у твердій грошовій сумі в якості аліментів. За апеляційною скаргою ОСОБА_3 вказане рішення було змінено та встановлено розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Після розірвання шлюбу, дитина проживає з матірю та повністю знаходиться на її утриманні. Визначеної суми аліментів, які сплачує відповідач не вистачає для гідного утримання дитини та забезпечення достатнього рівня життя. Позивачка зазначає, що необхідність звернення із даним позовом обумовлена наступними факторами: позивачка, на утриманні якої знаходиться дитина, з 01.12.2017 року є безробітною, тобто її матеріальне становище обєктивно погіршилося; аліменти у розмірі 1000 грн. були присуджені у 2014 році, однак з того моменту, відповідно до інформації сайту міністерства фінансів hups://index.minfin.com.ua/economy/index/inflation/ індекс інфляції склав: 2014 рік - 24,9%, 2015 рік - 43,3 %, 2016 рік - 12,4%, 2017 рік - 13,7%, 2018 рік (на момент складання позовної заяви) - 3,6%, а загалом 97,9 відсотків, при цьому розмір аліментів не індексувався; мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку обчислюється від прожиткового мінімуму в Україні, який на момент подачі даного позову становить 972 гривні, що свідчить про те, що наразі платник аліментів сплачує абсолютний мінімум встановлений законодавством, а вже з 01 грудня 2018 року такий мінімум буде встановлений в сумі 1013,5 грн, тобто в сумі більшій ніж наразі визначено судом; позивачка несе реальні витрати на одяг, харчування та освітні заходи для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Посилаючись на викладене позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2011 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №180 (свідоцтво про укладання шлюбу 1-ЖД №146920), зареєстрований у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження І-ЖД №307043, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2013 року шлюб, зареєстрований 14 травня 2011 року, актовий запис №180 (свідоцтво про укладання шлюбу 1-ЖД №146920), зареєстрований у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, між ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Ковальчук) ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Малиновського районного суду від 05 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 3000 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 16.12.2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28.04.2030 року. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 500 гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, починаючи з 16.12.2013 року до 28.04.2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, заочне рішення Малиновського районного суду від 05 лютого 2014 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28.04.2030 року.

Судом встановлено, що сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою (випискою з місця проживання про склад сімї та реєстрацію) від 07.09.2018 року виданої КП «ЖКС «Хмельницький».

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн..

Суд враховує, що відповідно до вимог статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» - з 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 1492,00 грн..

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Позивач, як одержувач, довела свої вимоги про зміну розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2014 роком, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З викладеного вище у мотивувальній частині рішення випливає, що можливо змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначеного рішенням апеляційного суду Одеської області 25.06.2014 року із твердої грошової суми 1000,00 гривень на 1/4 частину від усіх його щомісячних доходів та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 258-259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 згідно рішення Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року та стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії: КМ 419021 виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12.10.2006 року) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття тобто до 28.04.2030 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку в тридцятиденний термін.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:

03.12.18