Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2018 Справа №607/18530/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3350,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову.

Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу спільна дочка сторін проживає з матірю, її утриманням та вихованням займається позивач. Батько дитини участі у вихованні дитини не бере та не надає коштів на її утримання, тобто не виконує свого обовязку у відповідності до ст. 180 СК України. ОСОБА_3 стверджує, що відповідач їздить на роботу в ОСОБА_6, де перебуває практично безперервно, аліментів останній нікому не платить, стягнень за виконавчими документами із ОСОБА_4 не проводиться, інших неповнолітніх дітей в нього немає, як і непрацездатних батьків. Позивач на даний момент не працює, а тому не може в повній мірі забезпечити фізичний та духовний розвиток спільної дитини сторін, а тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Додатково зазначила, що позивач погоджується на стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2500 грн., оскільки вважає, що ОСОБА_4 має достатній дохід для сплати аліментів в такому розмірі.

Представник відповідача відзиву не подав, в судовому засіданні заявив, що ОСОБА_4 погоджується сплачувати аліменти на утримання спільної дочки сторін в розмірі 1250 грн. щомісячно. Крім того, просив врахувати, що відповідач не ухиляється від свого обовязку утримувати малолітню дочку, він щомісячно перераховував позивачу 1000 грн. на утримання дитини, про що свідчать виписки з карткового рахунку. В ОСОБА_4 на даний час змінився сімейний стан, він вдруге одружився, його дружина не працює, а тому вона, як і її малолітній син перебувають на утриманні відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2010 року, який розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2016 року (справа №607/7483/16-ц).

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №187638 від 19 листопада 2012 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Довідкою ОСББ «Звязківець» від 03 вересня 2018 року підтверджено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_3 в м. Тернопіль по вул. Приміська, 24/4.

Згідно довідки Тернопільського МРЦЗ №949 від 13 вересня 2018 року ОСОБА_3 з 03 вересня 2018 року перебуває на обліку як безробітна в Тернопільському МРЦЗ.

19 травня 2017 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД №143343 від 19 травня 2017 року, видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно довідок AO.D.V.I.5345.4.23.09.2018 (EL/ZC/5), AO.D.V.I.5345.4.2297.2018 (EL/ZC/5) про реєстрацію тимчасового проживання, виданих у місті-столиці Варшаві 01 серпня 2018 року інспектором у Делегатурі Бюро з питань Адміністрації і справ громадян у районі Охота, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 зареєстровані на тимчасове проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6.

Вказані обставини також підтверджуються договором оренди від 26 червня 2017 року, який укладено у Варшаві, ОСОБА_6, між ОСОБА_9 (Орендодавець) та ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_8 (Орендарі) щодо оренди житлового приміщення по вул. Бялобжеска,19/6.

Згідно довідки про доходи платника податку на доходи фізичних осіб №1449-SOB-1/4052/3825.18, загальний дохід ОСОБА_4 (не зменшений на внески на соціальне, медичне страхування та на податок на доходи фізичних осіб) у 2017 році складає суму 7928,81 зл., ОСОБА_4 ОСОБА_8 - 0.00 зл.

Крім того ОСОБА_4 ОСОБА_8, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, подала до відділу у справах іноземців Мазовецької воєводської адміністрації заяву від 29 червня 2018 року, в якій заявила, що разом зі своїм сином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, вона перебуває на утриманні чоловіка ОСОБА_4.

Про те, що ОСОБА_10 є сином ОСОБА_8 ОСОБА_4 свідчить свідоцтво про його народження серія 1-СГ №158527 від 22 липня 2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області України.

З виписки по картці/рахунку 156133 і додатковим рахункам договору за період з 01 липня 2016 року по 01 квітня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_4 перераховував щомісячно ОСОБА_3 кошти для дочки ОСОБА_11 в розмірі 1000 грн., що представником позивача не заперечується.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Положення ст. 7 Сімейного кодексу України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 бере участь в утриманні спільної дочки сторін ОСОБА_5, перераховує на картковий рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в сумі по 1000 грн. щомісячно. Відповідач вдруге одружився, його дружина ОСОБА_12 та разом з неповнолітнім сином ОСОБА_10 перебуває на утриманні чоловіка ОСОБА_4 На даний час відповідач разом з новоствореною сімєю тимчасово проживає в ОСОБА_6, де орендує житло та працює.

Таким чином, ОСОБА_4 є працездатним та за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати обов'язки по утриманню дочки. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про їх стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, та вважає, що позов слід задовольнити часткового, стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 17 вересня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот гривень) грн., щомісячно, починаючи з 17 вересня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в доход держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_13