Дата документу 07.12.2018 Справа № 337/1353/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1353/17 Головуючий у 1 інстанції Кучерук І.Г.
Провадження № 22-ц/807/576/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України у особі представника Кріль Юлії Анатоліївни на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016 року за її адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії за віком у зв'язку із підвищенням з 01.09.2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судове рішення набрало законної сили 25.07.2016 року. Таким чином судом були визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, що свідчить про вину пенсійного органу у несвоєчасній виплаті пенсії у розмірі, встановленому законом, тобто виплата пенсії з порушенням встановленого строку відбулася з причин, що не залежати від волі позивача. Як встановлено постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, згідно довідки УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 16.11.2016 року № 4916 на виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.09.2015 року та нараховано доплату в загальному розмірі 1905 грн., яка виплачена 21.10.2016 року, тобто майже через 3 місяці після набрання постановою суду законної сили.

20.09.2016 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя із письмовою заявою з проханням повідомити чи була нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати пенсії за постановою суду від 01.06.2016 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та провести виплати сум компенсації втрати частини доходів пенсії у зв'язку з порушенням Управлінням Пенсійного фонду України в Хортицькому районі строків їх виплати відповідно до Закону у разі не проведення таких дій.

Листом від 04.10.2016 року № 192/Д-9 Управління повідомило, що виплати компенсації за втрату частини доходів не проводилися та відмовило у нарахуванні та виплаті компенсації за втрату частини доходів на тій підставі, що за весь час перебування на обліку у відповідача отримувала всі нараховані суми пенсії вчасно згідно із графіком виплати пенсії без жодних затримок згідно норм чинного законодавства. Вказані обставини встановлені постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року.

Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати, 20.10.2016 року, звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року, зміненою постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_4 компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_4 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови суду від 01.06.2016 року за період з 01.09.2015 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 21.10.2016 року; подати суду звіт про виконання судового рішення.

У березні 2017 року Управлінням виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року, була виплачена компенсація у розмірі 126 грн. 89 коп. разом з основним розміром пенсії у сумі 1247 грн., загальною сумою 1373 грн. 89 коп.

Через протиправні дії Управління вона тривалий час щомісячно недоотримувала належні пенсійні виплати та компенсацію втрати частини доходів. Вказані протиправні дії носили систематичний характер та тривали більше ніж півтора роки: з 01.09.2015 року по березень 2017 року.

Процес судового оскарження вказаних протиправних дій Управління тривав більше 9 місяців, що завдало моральних страждань. Протиправними систематичними діями Управління було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у погіршенні здоров'я через переживання, які були викликані неможливістю тривалий час отримати пенсію на рівні прожиткового мінімуму, встановленого законом, з'явилися приступи головного болю, почав різко підвищуватися тиск, постійно був пригнічений настрій. Так, на даний час перебуває під медичним наглядом із діагнозом ДДУХ (дегенеративно-дистрофічне ураження хребта) шийногрудного відділу хребта та отримує відповідне лікування. Також я почала часто дратуватися, що призводило до погіршення відносин з рідними, а також оточуючими людьми. Завдана моральна шкода також полягає у моральних стражданнях та переживаннях у зв'язку з порушенням конституційних прав та гарантій щодо отримання гарантованих законом виплат, а саме належного пенсійного забезпечення, необхідності відстоювати в судах своє право. Протиправні дії Управління завдали моральної шкоди, яка полягала у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль на відновлення мого порушеного конституційного права на належний рівень пенсійного забезпечення та порушеного права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням Управлінням строків виплати пенсії. Зазначені протиправні дії вимагали додаткових моральних і матеріальних зусиль для звернення до суду із позовами до Управління, у зв'язку із цим тривалий час зазнавала душевних хвилювань.

Посилаючись на вказані обставини просила суд стягнути з Державної казначейської служби України 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправних дій Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку, а також витрати на правову допомогу.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку грошову суму у розмірі 3000 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4, витрати на правову допомогу у розмірі 721 грн. 92 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_4 скориставшись своїм правом на відзив вказала, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим тому просить суд апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 56 Конституції України, визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від обставин, передбачених ч.3 ст.23 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Так, відповідно до ч.2 ст.1167, ст. 1173 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_4 у зв'язку із підвищенням з 01 вересня 2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, і зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016 року, постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, залишеною без змін.

Дії та рішення УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_4 в у проведенні перерахунку пенсії за віком у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність судовим рішенням були визнані протиправними виходячи з аналізу норми ч.2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, та свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму, та у зв'язку з чим було зобов'язано Управління поновити порушені права позивача, так як Управління порушило гарантовані Конституцією України права позивачки на належний рівень пенсійного забезпечення, який є значно нижчим ніж встановлено законом, що є неправомірним.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_4 компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати, і зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована їй на підставі постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016р., за період з 01.09.2015 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 21.10.2016р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року, постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року було змінено у частині стягнення витрат на правову допомогу, в іншій частині постанову залишено без змін.

Судовими інстанціями констатовано, що дії та рішення УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_4 в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату частини пенсії, вчинені не на підставі, не в межах повноважень, та не у спосіб, які передбачені Законами, не відповідають вимогам ст.19 Конституції України, такі дії є незаконними, необґрунтованими, і визнані неправомірними.

Після ухвалення постанов, якими визнані неправомірні дії УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя, відбулись зміни у структурі пенсійного фонду, згідно з якими УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя разом із УПФУ у Дніпровському районі м. Запоріжжя були об'єднані та створено Правобережне об'єднане УПФУ в м. Запоріжжі.

Обставини, встановлені вказаними судовим рішеннями, відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доведенню під час розгляду даної цивільної справи, яка стосується наслідків протиправних дій органів ПФУ.

В цій справі ОСОБА_4 просила відшкодувати їй моральну шкоду, спричинену неправомірними діями УПУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя, звернувшись до суду з позовом до Правобережного об'єднання УПФУ м. Запоріжжя та до Державної казначейської служби України, у розмірі 15000 грн.

Частково задовольняючи цей позов в сумі 3000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що неправомірність дій пенсійного органу встановлена судовими рішеннями, а спричинення моральної шкоди полягає в тому, що внаслідок таких дій позивач зазнала моральних страждань, про що свідчить, зокрема, погіршення стану її здоров'я та необхідність застосування додаткових зусиль для відстоювання свого порушеного права. Також судом було стягнуто за рахунок коштів державного бюджету витрати позивача на правову допомогу у цій справі.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України у особі представника Кріль Ю.А. посилається на недоведеність позивачем неправомірних дій Державної казначейської служби України, факту спричинення йому моральної шкоди та необгрунтованіть висновків суду в цій частині щодо їх наявності.

Проте, вказані ствердження апелянта спростовуються змістом вищенаведених судових рішень у справах 337/1317/16-а,337/394816-а про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія визнає правильними висновки суду у цій справі щодо наявності всіх критеріїв для відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди у відповідності до вимог статті 1173 ЦК України.

Також колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру моральної шкоди у 3000 грн., оскільки було враховано тривалість моральних страждань співмірність їх ступеню, принцип розумності, виваженості і справедливості.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України вказує також, що склад і розмір судових витрат, пов'язаних з правовою допомогою, входить до предмету доказування у справі, а тому зазначає, що оскільки Державна казначейська служба України не порушувала прав позивача і жодним нормативним актом або договором не передбачено цивільно-правової відповідальності органів Державної казначейської служби України за дії або бездіяльність посадових осіб органу пенсійного фонду.

Колегія, перевіривши ці доводи, дійшла наступного.

Вищенаведені доводи є помилковими та спростовуються правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22.02.2018 року у справі №320/3359/16-ц: «Отже, виходячи з положень статті 1173 ЦК України, Мелітопольське об'єднане УПФ України в Запорізькій області належить до суб'єкта відповідальності, сферою застосування якої є правовідносини з заподіяння шкоди фізичній або юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеним суб'єктом незаконних рішень, вчинення ним незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ним своїх повноважень. Судом апеляційної інстанції установлено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 квітня 2016 року, яка набрала законної сили, дії Мелітопольського об'єднаного УПФ України в Запорізькій області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_4 визнані протиправними, отже, ця обставина в силу статті 61 ЦПК України (у редакції 2004 року) не підлягає доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до частини другої статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі статтею 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах…Доводи касаційної скарги про те, що відсутня необхідність у залученні до участі у справі Державної казначейської служби України є безпідставними, оскільки відшкодування шкоди, завданої особі внаслідок протиправних дій Мелітопольського об'єднаного УПФ України в Запорізькій області в частині призупинення виплати пенсії ОСОБА_4 здійснюється державою, у порядку визначеному законом, а Державна казначейська служба України є органом влади, яка здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.»

Отже, судом першої інстанції було вірно стягнуто з Державної казначейської служби України на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

З урахуванням викладеного, всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга відповідача не містить і в ході апеляційного розгляду сторона відповідача таких доказів не надала.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України у особі представника Кріль Юлії Анатоліївни залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: