Справа № 168/742/18
Провадження № 2/168/284/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 31 липня 2007 року, зареєстрований Липинською сільською радою Луцького району Волинської області за актовим записом № 07.

Вимоги обґрунтовані тим, що сімейне життя між ними не склалось, у подружжя відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. На думку позивача, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей. Просить шлюб розірвати.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечив проти задоволення позову.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно зі статтею 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, підтримувати шлюбно-сімейні відносини, спільно вести господарство. Тобто судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, можливості збереження даного шлюбу не має.

З поданої відповідачем заяви встановлено, що він позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив. Дана обставина, в силу вимог статті 206 ЦПК України, крім інших є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з викладеними обставинами та з урахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище - «ОСОБА_2».

У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень частини 1 статті 142 ЦПК України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

На підставі ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою судові витрати у виді: 50% судового збору в сумі 352,40 грн. (аркуш справи1) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн. (аркуш справи 6, 8-9).

Керуючись статтями 104, 105, 110, 112 СК України, статтями 12, 13, 141,142, 200, 229, 247, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 31 липня 2007 року Липинською сільською радою Луцького району Волинської області за актовим записом № 07 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище - «ОСОБА_2».

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_2 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок сплаченого нею судового збору, відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 15 від 08 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук