У Х В А Л А

Справа № 184/1997/18

Номер провадження 2-сз/184/30/18

05 листопада 2018 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гукова Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського міського суду з заявою про розяснення судового рішення Орджонікідзевського міського суду від 01 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

При зверненні до суду з вказаною заявою, позивач сплатила судовий збір у сумі 352,40 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 08.10.2018р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено.

Водночас, 30.10.2018р. на адресу суду надійшла заява про повернення помилково сплаченого судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про розяснення судового рішення позивачем сплачено судовий збір у розмірі 352,40 грн., що у повній мірі відповідає приписам ст..4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого за подання до суду заяви про розяснення судового рішення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 сплатила вірну суму судового збору, а тому вважаю, що заява ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому слід зазначити, що коментована норма статті закону передбачає обовязок заявника сплатити судовий збір саме за подання заяви про розяснення судового збору, а не за надання розяснення.

З огляду на наведене, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її складення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3