П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області у складі :

головуючого - Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання- Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2 - законного представника ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради -розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року в справі № 565/2148/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 - законного представника ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради про позбавлення батьківських прав, ухваленого під головуванням судді Мануляка Ю.В. об 15 год. 20 хв. в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області, повний текст якого складено 28 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернулася в Кузнецовський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 - законного представника ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Вказувала, що вона та ОСОБА_3 з 26.08.2005 року перебували у шлюбі,

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/545/2018 Головуючий у 1 інстанції : Мануляк Ю.В. Доповідач : Григоренко М.П.

який було розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.02.2009 року.

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 не цікавився життям дочки, не виявляв бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні.

На сьогоднішній день дочці більше 11 років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки практично не бачила останнього.

Вона з дочкою проживає зі своїми батьками в трикімнатній квартирі, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. ОСОБА_3 не був позбавленим інформації про місце перебування дитини, йому не створювались перешкоди у спілкуванні з дитиною, що свідчить про небажання відповідачем виконувати відносно дитини своїх батьківських обов'язків. Крім того, рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.08.2017 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено опікуна - ОСОБА_2

Із цих підстав просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 - законного представника ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування - виконавчий комітет Вараської міської ради, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд не взяв до уваги, що біологічний батько дитини не займається її вихованням з 2008 року, тобто коли він ще працював, був здоровим і розумів про свій обов'язок щодо утримання та виховання дочки.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2009 року, яке набрало чинності 07 березня 2009 року, шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з 2008 року і з того часу вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею, спорів стосовно місця проживання дитини не було і відповідач не заперечував, щоб дитина проживала з матір'ю. Після розірвання шлюбу відповідач взагалі перестав спілкуватися з нею і фактично відмовився від дочки. Весь цей час він не цікавиться життям дочки ОСОБА_6, не телефонував їй, не виявляв бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні та не допомагав матеріально.

Також відповідач не виконував свій батьківський обов'язок щодо сплати аліментів і тому виникла значна заборгованість.

На сьогоднішній день дочці більше одинадцяти років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки практично його не бачила.

Крім того, судом не були враховані її заперечення проти висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради від 19.12.2017 року № 234 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.

Висновок виконавчого комітету має лише рекомендаційний характер.

Досліджені судом першої інстанції довідки та акти підтверджують факт невиконання відповідачем батьківських обов'язків відносно дитини.

Судом не враховано вину батька щодо ухилення від виховання дитини, яка є обов'язковою умовою позбавлення батьківських прав.

Опікун батька дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дітей підтверджень його участі у вихованні дочки з 2008 року не надала.

Отже, відповідач проявляв повну бездіяльність по відношенню до свого обов'язку по утриманню та вихованню власної дитини.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

У відзиві на апеляційну скаргу виконавчий комітет Вараської міської ради вказує, що вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, також просить справу розглядати без участі їхнього представника.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що позивач та ОСОБА_3 з 26.08.2005 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.02.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1

ОСОБА_3 має 1 «Б» групу інвалідності за загальним захворюванням з ураженням центральної нервової системи та психіки, що спричинені тяжкою травмою, отриманою останнім 04.09.2008 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду від 21.08.2017 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку і призначено опікуна ОСОБА_2

Дитина проживає разом з позивачем та її батьками.

Рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради №234 від 19.12.2017 року затверджено висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_5

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції вважав встановленим, що відповідач не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов'язки в силу об'єктивних обставин, а не через умисне ухилення від виконання такого обов'язку.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Посилання позивача на те, що у неї виникають труднощі в отриманні згоди від відповідача для виїзду за кордон, на переконання колегії суддів, не є підставою для задоволення її позову, оскільки ця обставина жодним чином не може вказувати про ухилення одного із батьків від виконання свого батьківського обов'язку.

У разі безпідставної відмови у наданні відповідачем згоди на виїзд дитини за кордон, позивач не позбавлена права вирішити це питання в судовому порядку, пред'явивши окрему вимогу з даного приводу.

Статтею 164 СК України встановлено, що підставою для позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд першої інстанції вірно послався на положення пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного суду №20 від 19.12.2008 року, згідно якого не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину, з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10.04.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

С.С. Шимків