Категорія 48 Головуючий у 1-й інстанції Вайновський А.М.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.,

суддів - Биліни Т.І., Принцевської В.П.,

секретар - Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа - Служба у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2018 року, постановлену в місті Маріуполі Донецької області,

ВСТАНОВИЛА :

05 вересня 2018 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом в її інтересах до відповідача ОСОБА_3 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

ОСОБА_3 не погодився із вказаною ухвалою щодо підсудності, подав апеляційну скаргу. Вказав, що вказана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Маріуполя Донецької області, і оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням правил територіальної підсудності. Виходячи з норм ч.1 ст. 27 ЦПК України, вимоги про відібрання дитини, повернення дитини матері та визначення її місця проживання належать до вимог з підсудністю за зареєстрованим місцем проживання або місцезнаходженням відповідача. При цьому, місцем реєстрації та проживання відповідача є АДРЕСА_1, що належить до територіальної підсудності Індустріального районного суду м.Дніпра. Позовна вимога щодо стягнення аліментів, заявлена позивачем по підсудності за вибором позивача, дійсно може бути також пред'явлена за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача як це визначено ч.1 ст. 28 ЦПК України. Проте, право вибору підсудності спору щодо стягнення аліментів за жодних підстав не є підставою для зміни правил загальної підсудності вимог щодо відібрання дитини, повернення її матері та визначення місця проживання дитини, визначеної у відповідності до приписів ч.1 ст. 27 ЦПК України.

В даному випадку позовні вимоги ОСОБА_2 щодо відібрання дитини від батька та визначення місця проживання дитини є основними, а вимога щодо стягнення аліментів на її утримання є похідною, оскільки у відповідності до положень ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини сплачує той з батьків, хто мешкає окремо від неї, і в даному випадку заявлено вимогу про визначення місця проживання дитини, від вирішення якої залежить задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання.

Просить ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2018 року скасувати та прийняти постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою законом підсудністю

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи телефонограмою, зареєстрованою в журналі реєстрації телефонограм Донецького апеляційного суду за №565, те у відсутності представника третя особа - Служба у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, також повідомленого про розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти апеляційної скарги позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зі справи вбачається, що 05 вересня 2018 року представник ОСОБА_2 в її інтересах звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про відібрання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернення її матері - ОСОБА_2, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована АДРЕСА_2

Згідно з довідкою № 407 про склад сім'ї, виданою КСН «Дружба» 14.08.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, має склад сім'ї: дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

07 вересня 2018 року суддею Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області відкрито провадження у справі за даним позовом.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

За загальним правилом статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила зазначеної статті застосовуються до позовних вимог щодо відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з ч.1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч.16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за виключенням виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позивач в позові об'єднала декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами, з яких, дійсно, основною є вимога про визначення місця проживання дитини, і як похідна, стягнення аліментів .

Разом з тим, як роз'яснено в п. 37 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Також, якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з ч.1 ст. 110 ЦПК України (Узагальнення судової практики ВСУ від 11.12.2008 - Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновлення, установлення опіки та піклування над дітьми)

Виходячи з наведеного, при зверненні до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом ОСОБА_2 дотримано правил альтернативної територіальної підсудності.

Доводи апеляційної скарги про те, що право вибору підсудності спору щодо стягнення аліментів за жодних підстав не є підставою для зміни правил загальної підсудності вимог щодо відібрання дитини, повернення її матері та визначення місця проживання дитини, визначеної у відповідності до приписів ч. 1 ст. 27 ЦПК України, є безпідставними, оскільки в даному випадку не відбулося зміни підсудності.

А доводи ОСОБА_3 щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами є недоведеними, оскільки позивач реалізував своє право на пред'явлення кількох взаємопов'язаних вимог. Крім того, слід прийняти до уваги, що дитина сторін, про місце проживання якої є спір, зареєстрована в м.Маріуполі за адресою позивача, з пояснень позивача в апеляційному суді вбачається, що відповідач повернув дочку матері, і фактично дитина знаходиться в м.Маріуполі. Отже, інтереси дитини також слід враховувати при вирішенні питання про територіальну підсудність спору, оскільки у відповідача немає перешкод для відвідування суду в Маріуполі, або реалізації права на розгляд справи в режимі відеоконференції.

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області правильно дійшов до висновку про можливість відкриття провадження у справі, а доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності є безпідставними. Тому колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до норм процесуального права, й підстав для її скасування немає, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 грудня 2018 року.

Судді

Мальцева Є.Є.

Биліна Т.І.

Принцевська В.П.