Справа № 710/1118/18
Провадження № 2/710/631/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Бараненко А.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими , що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: провулок Чайковського, 12, в м. Шпола Черкаської області.

Свій позов позивач мотивує тим, що 08.08.1998 він зареєстрував шлюб зі ОСОБА_5, який був розірваний в 2018 році. Під час спільного проживання позивач отримав у дар домоволодіння по провулку Чайковського 12 в м. Шпола Черкаської області, яке відповідно надав для проживання колишній дружині ОСОБА_5 та доньці ОСОБА_6 і, які зареєструвалась в ньому для проживання. Приблизно з січня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили місце свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 та стали проживати окремо від позивача в м. Шпола по вул. Благовісній, 89. Спільного господарства з відповідачами позивач не веде. За період з 2016 року по даний час відповідачі жодного разу не з'явилися в місці своєї реєстрації. Всі обов'язки по утриманню будинку, ведення господарства, лежать тільки на позивачеві. Вимоги про реєстрацію за фактичним місцем проживання відповідачі ігнорують і тому позивач вимушений звернутись до суду для захисту свого права.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав до суду відзив, в якому вказав, що між відповідачем ОСОБА_5 та позивачем по справі 08.08.1998 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких є відповідачем по справі, а саме ОСОБА_6. Дійсно, відповідачі зареєстровані у вказаному домоволодінні та проживають там разом із спільними із позивачем дітьми більше десяти років. Стосовно посилання позивача як на підставу формування предмету позову на те, що відповідачі з невідомих для позивача причин залишили домоволодіння по провулку Чайковського, 12 в м. Шполі в 2016 році та стали проживати в батьків ОСОБА_5 в домоволодіння по вул. Благовісній, 89 представник відповідача повідомив, що в липні 2016 року позивач по справі шляхом сварок, бійок, погроз фізичною розправою змусив відповідачів покинути вказане домоволодіння по провулку Чайковського, 12 в м. Шполі та змушено оселитись у батьків ОСОБА_5 за вказаною вище адресою. На даний час позивач по справі не дозволяє відповідачам жити у будинку колишнього подружжя, в якому воно проживали тривалий час. Тобто, посилання позивача як на підставу своїх доводів на приписи ст.405 Цивільного кодексу України, яка стверджує, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 (один) рік є такими, що наведені суду не з повним відображенням фактичних обставин відсутності відповідачів у вказаному будинку. Доказом цьому є звернення ОСОБА_5 до Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області із відповідними заявами за №2376 від 04.07.2018 та №2602 від 22.07.2016. Тобто, відповідач намагався захистити своє та дітей право на проживання в даному домоволодінні. Більше того, на той час шлюб між сторонами не було розірвано Розірвано його було лише у 2018 році. Як наслідок, позивач своїми діями створив умови за яких відповідачі не мали змоги з 2016 року проживати у вказаному домоволодінні, боячись фізичної розправи зі сторони позивача. А тому, презумпція приписів ст.404 ЦК України в даному, досліджуваному випадку не розповсюджується на дані правовідносини, так як відповідачі не за власною волею вимушені були проживати у батьків відповідача ОСОБА_5

Позивач у відповіді на відзив вказав, що факт того, що відповідач не проживає в належному йому домоволодінні по провул. Чайковського в м. Шпола з 2016 року, окрім наданих позивачем доказів, підтверджується наданими представником відповідача довідками з Шполянського відділу поліції та висновком старшого інспектора Шполянського ВП майора міліції ОСОБА_7 відповідно до якого станом на дату складання висновку 26.07.2016 відповідач проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4 окремо від позивача. Твердження відповідача про те, що позивач шляхом погроз та

сварок не дає можливості проживати відповідачу з дітьми в її будинку є надуманим. Відповідач більше року проживає в Польщі і сама собі створила перешкоди для проживання за місцем реєстрації. Дійсно, як стверджує представник відповідача позивач та відповідач розірвали шлюб в 2018 році, оскільки, хоча сторони і припинили шлюбні відносини в 2016 році, позивач протягом двох років намагався зберегти сімю, але відповідач залишила колишнього чоловіка та виїхала на заробітки в Польщу, де знаходиться по даний час. Таким чином позивач не міг створювати їй ніяких перешкод, а зазначене у відзиві є вигадкою відповідача.

У судове засідання представники позивача зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні тексту позову та відповіді на заперечення.

Представник відповідачів у судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів викладених у відзиві.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 09.10.2018 відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного.

У суді встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 13.07.2008 ОСОБА_2, подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями у м. Шпола, провулок Чайковського, 12 (дванадцять), Черкаської області, позначений в поетажному плані під літерою "А", цегляний, загальна площа якого - 61,1 кв.м., житлова - 36,3

кв.м., веранда - "а", сарай - "Б", погріб - п/д, сарай - «В», вбиральня -

«У», колодязь - "К", огорожа 1. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_8, та зареєстрований в реєстрі за №1842 (а.с. 5).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.07.2008, номер витягу 19735110, ОСОБА_4 є власником будинку, що розташований за адресою: пров. Чайковського, 12, м. Шпола, Черкаської області (а.с. 6), також право власності позивача підтверджується і технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, який знаходиться за адресою: пров. Чайковського, 12, м. Шпола, Черкаської області (а.с.7-8).

Згідно з рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23.07.2018 шлюб між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 08.08.1998 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №68, було розірвано (а.с. 9-11).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №334 від 27.06.2018, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №333 від 27.06.2018, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).

Відповідно до підтвердження голови вуличного комітету провулку Чайковського ОСОБА_10 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, але за вказаною адресою не проживають з 2016 року (а.с. 14), дана інформація підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_11 (а.с. 15) та ОСОБА_12 (а.с. 16).

Згідно з висновком інспектора Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_13 від 04.07.2016, 04.07.2016 в Шполянськє ВП надійшла заява від ОСОБА_5, жительки м. Шпола, пров. Чайковського,12, про те, шо чоловік вчинив сварку та бійку. В ході виїзду СОГ на місце події та розгляду матеріалів було встановлені, що 04.07.2016 близько 11:30 годин в м. Шпола. пров. Чайковського, 12, ОСОБА_4 вчинив сварку та бійку зі своєю дружиною та дітьми, виражався на їхню адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та забрав мобільний телефон, чим вчинив насильство в сім'ї. Розгляд матеріалів за фактом звернення ОСОБА_5 було припинено (а.с. 36).

Відповідно до висновку старшого інспектора Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_7 від 26.07.2016 в Шполянський ВП надійшло звернення від ОСОБА_5, про те, що її чоловік ОСОБА_14, в телефонному режимі, погрожує їй та її дітям фізичною розправою. В ході розгляду даних матеріалів, було встановлено, що як пояснила ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_14, який проживає окремо від неї, по телефону, погрожує їй та дітям фізичною розправою. ОСОБА_4 надав пояснення, що з червня місяця 2016 року, він не проживає разом зі своєю дружиною та дітьми, їхні відносини знаходяться на стадії розлучення, по цій причині між ними склалися дуже неприязні відносини, але дітей він не ображав та дружину теж, чому вона звернулась до працівників поліції, він пояснити не може, можливо саме по тій причині, що між ними неприязні стосунки. Розгляд матеріалів за фактом звернення ОСОБА_5 було припинено (а.с. 44).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що відповідачі понад два роки не проживають за адресою місця реєстрації, добровільно вивезли свої речі з будинку та переїхали проживати до батьків відповідача ОСОБА_5 за адресою м. Шпола, вул. Калініна 89

Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До поважних причин закон може віднести строкову службу в армії, навчання, робота за кордоном, лікування, тривалі відрядження, тощо. Власник житла і член його сім'ї можуть домовитись про інші умови припинення права користування житлом.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Тобто, обовязковими умовами для визнання відповідача ОСОБА_5, як колишнього члена сім'ї позивача та ОСОБА_6 члена сімї позивача, такими, що втратили право користування спірним житлом, є: 1) їх відсутність у цьому приміщенні понад один рік, 2) неповажність причин такої відсутності; 3) відсутність домовленості про користування житлом після спливу одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, сторонами визнається той факт, що відповідачі з 2016 року не проживають за адресою місця реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Представником відповідачів вказано про наявність перешкод для проживання за місцем реєстрації відповідачів, однак доказів таких перешкод суду не надано, надані відомості про звернення до поліції не містять відомостей про визнання винним позивача у вчиненні сімейного насильства, тобто про притягнення до адміністративної відповідальності, також надані докази добровільного залишення відповідачами місця реєстрації та перевезення речей. Натомість твердження представника відповідачів вказують про наявність у сторін спору про поділ спільного майна подружжя.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов належить до задоволення.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувались.

На підставі ст.ст. 41, 45 Конституції України ст. 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: провулок Чайковського, 12, в м. Шпола Черкаської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 10 .12.2018.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_15