ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1195/18
провадження № 2/691/566/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Качан К.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та зазначила, що розмір аліментів обумовлений тим, що дітям необхідні кошти на одяг, харчування, лікування.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав, у вирішенні даного спору поклався на розсуд суду.

Вислухавши позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про народження, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є відповідач ОСОБА_2

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 04.09.2018 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначено місце проживання їхніх спільних дітей з матірю.

За довідкою ВК Городищенської міської ради № 3693 від 26.07.2018 року, малолітні діти проживають разом із матірю ОСОБА_1 Батько дітей із сімєю не проживає.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі, коли такої згоди не досягнуто, кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду, в розмірі, визначеному ст. 182 СК України та відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, а саме: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд не приймає визнання позову відповідачем про розмір аліментів 1/2 частки від доходу, оскільки це суперечить установленому ч. 5 ст. 183 СК України розміру аліментів, а також враховуючи те, що відповідач офіційно не працевлаштований і позивач не переконала суд про необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі. Зазначення позивачем необхідності коштів на лікування, одяг і харчування є звичайними витратами на утримання дітей. Крім цього, в разі понесення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, позивач має право порушити питання про їх стягнення у відповідності до ст. 185 СК України.

Зазначення відповідачем у заяві що він визнає позов і покладається у цьому питанні на розсуд суду свідчить про те, що останній не проти сплачувати аліменти, але він не обізнаний із встановленим Законом розміром аліментів, які стягуються на утримання дітей та просить суд вирішити це питання у відповідності до Закону.

А тому, при визначенні розміру аліментів, суд враховує визначений законодавством рівний обовязок батьків щодо утримання своїх малолітніх/неповнолітніх дітей, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та приходить до висновку, що відповідно до норм ст.ст. 182, 183 СК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України; ст.ст. ст. ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 Цивільно-процесуального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.09.2018 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підлягає до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 07.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_5