Дата документу 06.04.2018 Справа № 554/1475/18
Єдиний унікальний номер справи:554/1475/18
Провадження № 2/554/1565/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.04. 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та авіакомпанії «Azur Air Ukraine» про захист прав споживача та відшкодування збитків ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що в 15 листопада 2017 року в м.Полтаві в офісі турагента « Coral travel», який діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ « Туристична компанія «Анекс тур» було укладено договір № 15-11-17 на туристичне обслуговування, згідно якого позивачами було придбано груповий тур до Єгипту, м. Шарм-ель-Шейх , який повинен був відбутись в період з 01.12.2017 року по 07.12.2017 року. Проте виліт до Єгипту, м. Шарм-ель-Шейх відбувся не о 15:00 годині, а о 21:10 годині, в зв»язку з чим літак прилетів в м. Шарм-ель-Шейх о 01:00 02.12.2017 року ( в нічний час). Поселення в готель відбулося о 03:00 02.12.2017 року , тобто їх відпочинок розпочався не 01.12.2017 року а 02.12.2017 року. За викладених обставин позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на її користь завдану шкоду а саме: 1452,57 грн. - пені; 988,14 збитків, та 6917,00 грн. моральної шкоди, з відповідача авіакомпанії «Azur Air Ukraine» 1245,06 пені, та 6917,00 грн. моральної шкоди, позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» пеню у розмірі 1452,57 грн., відшкодування збитків у розмірі 988,14 грн., моральну шкоду у розмірі 6917,00 грн., з відповідача авіакомпанії «Azur Air Ukraine» пеню у розмірі 1245,06 грн., та моральну шкоду у розмірі 6917,00 грн.

Ухвалою суду від 12 березня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Так, відповідач туроператор ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» 05.04.2018 року надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачі зробили лише припущеня про наявність їх вини, оскільки відсутня вина та причинний зв»язок між нібито шкодою позивачів, вважали позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Позивачі 06.04.2018 року надали відповідь на відзив в якому просили не приймати до уваги заяви відповідача туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» викладені у відзиві .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив. дослідивши письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджено документально, що 15 листопада 2017 року турагент « Coral travel», який діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договір № 15-11-17 на туристичне обслуговування, останніми було придбано груповий тур до Єгипту , м. Шарм-ель-Шейх, термін подорожі з 01.12.2017 року по 07.12.2017 року.

Позивачі вказують, що літак чартерним рейсом QU4431 за маршрутом Київ- Шарм-ель-Шейх вилетів з аеропорту Бориспіль близько 21:10 01.12.2017 року хоча виліт повинен був відбутися о 15:00 01.12.2017 року, тобто з затримкою біля 6 годин.

Відповідно до п. 6.5 договору № 15-11-17 від 15.11.2017 року Турагент/ Туроператор не несе відповідальності та не сплачує будь-які компенсації за можливі порушення та дії, які не належать до його компетенції, а саме за зміну розкладу, відміну, затримку авіарейсу, заміну літака одного типу на інший, закриття аеропортів, з метеорологічних, технічних та інших причин, що призвело до зміни програми Туру, за транспортне перевезення Туриста, збереження документів та особистих речей Туриста, втрату або псування багажу під час перевезення.

Згідно листа № 1182 від 22.12.2017 року авіакомпанія «Azur Air Ukraine» вбачається, що вимушена зупинка сталась виключно з метою забезпечення безпеки пасажирів при виконанні польоту через виявлення певної технічної несправності повітряного судна, на якому було заплановано здійснення даного рейсу, під час здійснення одного з попередніх рейсів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями ст. 910 ЦК України встановлено, що за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Положеннями п. 3 розділу XХV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 735 від 30 листопада 2012 року передбачено, що квитки на чартерні рейси передбачають обмеження (або виключають) права пасажира змінити або анулювати бронювання. Квитки на чартерні рейси, згідно з якими оплачено туристичну подорож з оплатою всіх послуг (переліт в прямому і зворотному напрямках, трансфер, проживання у готелі, харчування), можуть передбачати додаткові умови і обмеження, встановлені перевізником за договором для подорожі, який включає усі обмеження.

Згідно з п. 2 чартерного пасажирського квитка та багажної квитанції, виданого на ім'я позивачів, перевізник зобов'язується вжити всіх залежних від нього заходів, щоб перевезти пасажира і багаж у розумні строки. Час, вказаний в перевізних та інших документах, не гарантується і не є складовою частиною цього договору. Перевізник може без попередження змінити повітряне судно, змінити чи відмінити посадку в пунктах, зазначених у квитку. Розклад може бути змінено без попередження пасажира. Відповідальність що інформування пасажира про зміну розкладу (часу перевезення) покладається на фрахтувальника рейсу.

Відомості щодо можливості зміни перевізником розкладу вильоту також містяться в п. 4.1.1 укладеного між сторонами договору № 15-11-17 від 15 листопада 2017 року.

Відповідно до п. 4 розділу XХV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 735 від 30 листопада 2012 року, до чартерного перевезення не застосовуються положення, зазначені в главах 4, 5 розділу IV, розділах V, VI, главах 1, 4 розділу VII, розділі ХIХ («Повернення коштів») цих Правил.

Згідно з ч.ч. 4,5 ст. 105 Повітряного кодексу України доведення факту інформування пасажира про правила та умови перевезення, порядок бронювання місць на рейсах, тарифи, такси (збори), про розклад та строки виконання рейсу покладається на авіаперевізника, його агента з продажу, туристичного оператора та інших уповноважених організацій за місцем укладання договору повітряного перевезення. У разі скасування рейсу авіаперевізником та продовження пасажиром подорожі іншим рейсом (рейсами) або за іншим маршрутом пасажирам має бути безплатно запропоновано та забезпечено: 1) харчування та прохолодні напої відповідно до часу очікування нового рейсу; 2) місця в готелі у разі, якщо пасажири змушені чекати на відправлення впродовж однієї або більше ночей чи якщо час додаткового очікування відправлення більший, ніж передбачалося; 3) наземний трансфер за маршрутом аеропорт - готель - аеропорт; 4) два телефонні дзвінки або телекс-, факс-повідомлення, або повідомлення електронною поштою, якщо для цього є технічні умови аеропорту.

Положеннями ч. 16 ст. 100 ПК України встановлено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ПК України, у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов'язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду.

Крім виплати винагороди, авіаперевізник зобов'язаний запропонувати пасажиру на вибір: 1) відшкодування впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості; 2) зміну маршруту, яка здійснюється за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць (ч. 2 ст. 104 ПК України).

Якщо пасажирів, які б виявили бажання відмовитися від подорожі цим рейсом, не виявлено або їх кількість є недостатньою, перевізник має право відмовити пасажиру у перевезенні проти його волі. Якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах, зокрема, 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів (ч. 4, 5 ст. 104 ПК України).

Разом з тим, положеннями ст. 106 ПК України встановлено, що авіаперевізник повинен надати пасажирам сприяння, передбачене пунктами 1 і 4 частини п'ятої статті 105 цього Кодексу, у разі затримки рейсу, зокрема, до трьох годин - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів.

Проте, аналізуючи положення вказаних норм Повітряного кодексу України та Правил, останні не передбачають виплати штрафної компенсації у випадку затримки рейсу в розмірі 400 Євро, а лише встановлюють обов'язок для перевізника щодо надання пасажиру необхідного обслуговування та допомоги.

При цьому, вимогами ст. 29 Монреальської конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв'язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Вказана норма Монреальської конвенції щодо здійснення виплати тільки доведених фактичних збитків пасажирів також дублюється і в п.2 глави 2 розділу ХХVІІ Правил, де зазначено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь-якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень законодавства України, можна дійти висновку, що авіаперевізник відповідає за неналежне перевезення лише у межах реальних (фактичних) збитків, доведених пасажирами, але не вище ніж розмір відшкодування, встановлений нормами цієї Конвенції.

Крім того положення ч.1 ст. 922 ЦК України, ст. 19 Монреальської конвенції, ст. 20 Варшавської конвенції Конвенції та Правила перевізника встановлюють, що перевізник не несе відповідальності за порушення строку доставки пасажира до пункту призначення, якщо це порушення сталося внаслідок непереробної сили, усунення несправності транспортного засобу, яке загрожувала життю або здоров'ю пасажирів чи за інших обставин, що не залежали від перевізника.

Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що надзвичайні обставини - обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням. Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв'язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення.

Пунктом третім Розділу XV Правил передбачено, що у разі дії надзвичайних обставин перевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс або анулювати раніше підтверджене бронювання.

Судом встановлено, що авіарейсом QU 4431 від 01.12.2017 року було здійснено вимушену затримку, яка сталась виключно з метою забезпечення безпеки пасажирів при виконанні польоту через виявлення певної технічної несправності повітряного судна, на якому було заплановано здійснення даного рейсу, під час здійснення одного з попередніх рейсів. В цьому випадку, виконання рейсу без проведення додаткових перевірок повітряного судна категорично заборонено. Після завершення відповідних перевірок Авіакомпанії знадобився певний час на оформлення та отримання додаткових дозволів від державних авіаційних органів України та Єгипту.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що рейс QU 4431 затриманий відповідачем через непередбачувані та випадкові обставини, які перешкоджали безпечному виконанню польоту та загрожували життю та здоров'ю пасажирів вказаного рейсу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що діючими нормативно-правовими актами не передбачена грошова компенсація за зміни в розкладі чартерного рейсу, крім того затримка рейсу не призвела до істотних змін тривалості відпочинку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснюється, що відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори підлягають застосуванню при розгляді справ судами. За вимогами п. 2 цієї Постанови, спори про відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, законодавством, що регулює такі зобов'язання і передбачає відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 5 вказаної Постанови, необхідно в кожній справі з'ясувати характер правовідносин сторін і встановити, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Разом з тим, нормами Монреальської конвенції та Повітряного кодексу України не передбачено можливості відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Не передбачено можливості відшкодування моральної (немайнової) шкоди і умовами Договору перевезення, укладеного з позивачами.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки такі вимоги мають похідний характер від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, в задоволенні яких слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. , ст.ст.12, 81,130,131, 141,229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та авіакомпанії «Azur Air Ukraine» про захист прав споживача та відшкодування збитків - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтаської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М.Бугрій