Справа № 242/5711/18
Провадження № 2-о/242/768/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р. м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, про встановлення факту мешкання однією родиною зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту мешкання однією родиною зі спадодавцем.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 02.11.2015 р. помер її чоловік ОСОБА_2, який на час смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Леніна), 171. На час відкриття спадщини вона була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично вони жили разом з чоловіком. Звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просила встановити факт її постійного проживання разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, а саме 02.11.2015 р. у м.Авдіївка Донецької області.

У судове засідання заявник не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності.

Представник заінтересованої особи Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій проти заявлених вимог не заперечувала та просила розглянути справу у відсутності представника.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20.06.1988 р.

ОСОБА_2 помер 02.11.2015 р., по день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3(Ленана), 171.

Як вбачається з копії паспорта, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 постанови роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

З огляду на викладене, а також те, що заявником не надано доказів на підтвердження заявлених вимог, як то: акту про сумісне проживання однією родиною зі спадкодавцем відповідного органу місцевого самоврядування чи довідки житлово-експлуатаційної організації, у задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись 293, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, вул.гагаріна, 7/26, заінтересована особа Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, , юридична адреса: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Молодіжна, 5, про встановлення факту мешкання однією родиною зі спадкодавцем - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя