Справа № 450/2591/18 Провадження № 2/450/1637/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосільської сільської ради Пустомиівського району Львівської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 14.08.2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ОСОБА_3, до складу спадкової маси після смерті якого увійшло право власності на вказане вище будинковолодіння.

ОСОБА_3 своїм майном на випадок смерті не розпорядився а тому спадкування його майна відбувається за законом почергово. Він до дня смерті батька проживав разом з ним та доглядав його, тому вважається таким, що прийняв спадщину, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки за життя батько не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, останній подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та простить такі задовольнити.

Представник відповідача - Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги визнає та не претендує на спадкове майно.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14.

Судом встановлено, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 - в день смерті спадкодавця ОСОБА_1 та на час дії ЦК УРСР 1963 року.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 25.11.2002 року; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 18.08.2016 року;

довідку Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 495 від 12.07.2018 року; копію технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1, який виданий 10.08.2018 року; копію витягу з спадкового реєстру № 52958883 та № 52958889 від 14.08.2018 року; заяву відповідача та третьої особи про визнання заявлених позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач у встановлений строк вступив в управління та володіння спадковим майном, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те що позивач являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 524, 529, 548, 549, ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 82, 247, 258-259, 263-265, 273,352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, загальною площею 66,7 кв.м., житловою -36,7 кв.м, допоміжною - 18,4 кв.м., площа літніх приміщень 11,6 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський