Провадження № 2/761/504/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодування збитків (майнової шкоди) в розмірі 15 965,88 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.02.2017 року в м.Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «Kamaz», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

При цьому, учасниками вказаної ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), згідно якого винним у настанні вказаної ДТП було визнано ОСОБА_2

У зв'язку з зазначеним та керуючись положеннями ст.ст. 3, 6, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), позивач повідомив ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про настання страхового випадку та надав страховику всі необхідні документи, передбачені виплати страхового відшкодування.

Разом з тим, позивач вказує, що, відповідач виплатив йому 20 189,78 грн. відповідно до Звіту №9 (17/99) про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, а в подальшому - здійснив доплату і розмірі 1 017,22 грн.

Між тим, посилаючись на Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ №313/5-17, складеного 22.05.2017 року СОД ФОП ОСОБА_4, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 37 172,88 грн., позивач вважає, що з відповідача, враховуючи суму виплаченого страхового відшкодування, підлягає до стягнення невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 15 965,88 грн.

Ухвалою від 19.02.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

18.05.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

04.06.2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.32.2 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання.

З матеріалів справи, судом встановлено, що 25.02.2017 року в м.Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «Kamaz», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

У відповідності до положень п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасниками вказаної ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), згідно якого винним у настанні вказаної ДТП було визнано ОСОБА_2

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, як встановлено, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна».

Відповідно до вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4, максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з врегулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України».

Відповідно до п. 1 розпорядження Державної комісії з врегулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» вирішено затвердити максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: на період з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому.

У зв'язку з зазначеним, позивач звернувся до відповідача з повідомленням про вищевказану подію та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8-10).

Відповідно до Звіту №9 (17/99) про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, відповідач виплатив йому 20 189,78 грн. страхового відшкодування, а в подальшому, розглянувши наданий позивачем Звіт №313/5-17, складений 22.05.2017 року СОД ФОП ОСОБА_4,- здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 1 017,22 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, посилаючись на Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ №313/5-17, складеного 22.05.2017 року СОД ФОП ОСОБА_4, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 37 172,88 грн., позивач вважає, що з відповідача, враховуючи суму виплаченого страхового відшкодування, підлягає до стягнення невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 15 965,88 грн.

Так, як вбачаться зі змісту Звіту №№9 (17/99), експерт ставить заднє ліве крило в ремонті згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України №142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Водночас, як вбачається зі змісту Звіту №313/5-17, №313/5-17, експертом при проведенні дослідження не враховано наслідки корозії та в калькуляції вибрано заміну правого крила, а не відновлювальний ремонт.

В свою чергу, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, зважаючи на встановлені обставини справи, приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, викладених у позовній заяві, щодо стягнення з відповідача на його користь суми коштів в розмірі 15 965,88 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273 - 279, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: