22-ц/775/162/2018(м)
Категорія 39 Головуючий у 1-й інстанції Демочко Д.О.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.

секретаря Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, ухваленого 16 листопада 2017 року в смт. Мангуш у справі за позовом ОСОБА_3 до Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він є батьком ОСОБА_4, після смерті якого ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому постановою від 13 вересня 2017 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском строку звернення. Будинок АДРЕСА_1, в якому мешкав померлий, належить на праві власності позивачу, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме: фактичне прийняття спадщини, однак неможливість звернутися до нотаріальної контори. Просив визначити додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк в два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не приймала участі у розгляді справи, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування зазначає, що є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, після смерті якого 27 вересня 2016 року була заведена спадкова справа №41/2016. Свідоцтво про право на спадщину було видано на ім'я його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у тому числі з урахуванням ? частки, від якої вона відмовилася на користь останнього. Син ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, спадщину після його смерті прийняла вона шляхом звернення до нотаріальної контори, спадкова справа №22/2017 року. ОСОБА_2 до участі у справі залучена не була, а позивач не повідомив суд про те, що крім нього існують інші спадкоємці, що порушило її права. В провадженні Першотравневого районного суду також перебуває інша цивільна справа про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, де апелянт ОСОБА_2 залучена до участі у справі в якості третьої особи. На порушення вимог ч.3 ст.1272 ЦК України у рішенні суду не зазначена причина на підставі якої позивачу надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд вийшов за межі заявлених вимог надавши додатковий строк - два місяці, тоді як позивач просив один місяць.

У запереченні на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що у провадженні Першотравневого районного суду знаходиться низка справ, де сторонами є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Під час судових засідань за іншими справами було з'ясовано, що ОСОБА_3 не подав заяву про прийняття спадщини, та було зазначено, що готується відповідна заява про поновлення строку на прийняття спадщини. Під час вказаного слухання був присутній попередній представник ОСОБА_2 При зверненні у січні 2018 року до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на спадщину після смерті сина, ОСОБА_2 також було повідомлено про існування позовної заяви. З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 була повідомлена про існування вказаної заяви, однак протягом розгляду даної справи в суді не зверталась з приводу залучення її до участі у справі. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 приїхала до України на прикінці грудня 2017 року та вже 16 січня 2018 року виїхала до РФ. Апеляційна скарга підписана не ОСОБА_2, а її представником, хоча ініціали зазначені саме апелянта.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно п.8, п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільно-процесуального кодексу України, в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ, до утворення апеляційних суддів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суду, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої і апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Донецької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, що ухвалив рішення, в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України (а.с.145).

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія судів визнала неявку ОСОБА_2 в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи в обговоривши доводи скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис про смерть №138 від 20 вересня 2016 року вчинений Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, виданим (повторно) 19 липня 2017 року (а.с.6).

Згідно постанови приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Ковальової М.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 вересня 2017 року (а.с.7), позивачу ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. У постанові зазначено, що на момент відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, ОСОБА_3 не був зареєстрований та не проживав за однією адресою з померлим.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що позивач ОСОБА_3 не мав можливості звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, тому пропуск встановленого законодавством строку у шість місяців для звернення із заявою про прийняття спадщини, є поважною причиною.

З таким висновком колегія суддів не може погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1269 ЦК передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст.48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Таким чином, суди відкривають провадження у такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Апеляційним судом встановлено, що 27 вересня 2016 року було заведено спадкову справу за №41/2016 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину після смерті якого прийняв його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дружина померлого ОСОБА_2 від належної їй частки у спадщині відмовилася на користь сина померлого ОСОБА_3. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін не верталися.

11 травня 2017 року на ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 6,0100 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), розташованої на території Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області.

13 липня 2017 року було заведено спадкову справу за №22/2017 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після смерті якого прийняла його мати ОСОБА_2 шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін не верталися.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ №41/2016 та №22/2017 року наданими приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області (а.с.64-120, 121-138).

У зв'язку з наведеним ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, і за життя прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4, тому є безпосереднім учасником спірних відносин і рішення у справі впливає або може вплинути на її права та обов'язки.

Проте, апелянт участі у розгляді справи не приймала. В той же час, права та інтереси відповідача у справі Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області рішенням суду не порушуються і вона не повинна відповідати за заявленими вимогами, тобто є неналежним відповідачем у справі.

У відповідності до ст.51 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції, в порушення ч.5 ст.12 ЦПК України, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, незважаючи на наявність клопотання (а.с.3) спадкову справу після смерті ОСОБА_4 не витребував, не з'ясував круг спадкоємців, не роз'яснив належним чином позивачеві його права, зокрема, щодо можливості заміни неналежного відповідача або залучення до участі у справі спадкоємця як співвідповідача, та не вирішив цього питання у порядку, передбаченому ст.51 ЦПК України, не попередив позивача про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, не сприяв здійсненню прав учасників процесу.

Тому, спадкоємець ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати процесуальні права, передбачені ст.49 ЦПК України.

Відповідно до ст.368 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою І «Апеляційне провадження» розділу У ЦПК України.

У зв'язку з цим, зокрема, в апеляційній інстанції не вирішується питання про залучення до участі у справі осіб, яких не залучив суд першої інстанції (крім правонаступників), оскільки на стадії апеляційного провадження справа вже є розглянутою судом першої інстанції відносно тих осіб, склад яких сформовано у першій інстанції. Лише в цих межах апеляційний суд може перевіряти законність рішення суду першої інстанції (ст.367 ЦПК України).

Таким чином, на стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

Згідно п.1 і п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що вирішити спір без участі усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, неможливо, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2018 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева