Справа № 263/8999/18
Провадження № 2/263/2097/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 04 липня 2018 року надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 22 лютого 2010 року № б/н із ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву, позичальник висловив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк взяті на себе зобов'язання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконала, у зв'язку із чим у неї утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 30 квітня 2018 року становить 81243,02 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2334,45 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 70363,66 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4200 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна частина) - 3844,91 грн. У зв'язку із чим, керуючись положеннями ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», банк просить стягнути указану заборгованість та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06 липня 2018 року указану позовну заяву залишено без руху, оскільки до позовної заяви надано копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 1762 грн., а не оригінал, у зв'язку з чим у суду відсутнє підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з указаною позовною заявою, до матеріалів позовної заяви подано фотокопію довіреності, яка не відповідає ч. 6 ст. 62 ЦПК України. Крім того, судом виявлено, що судовий збір за доданим позивачем платіжним документом згідно з відомостями комп'ютерної програми «Д-3» не зарахований до спеціального фонду державного бюджету, тому у суду відсутні підстави вважати, що такий сплачений у передбаченому законом порядку.

25 липня 2018 року від позивача надійшла заява про виправлення недоліків, оригінал платіжного доручення та копія довіреності, яка не відповідає ч. 6 ст. 62 ЦПК України.

Крім того, позивачем не надано довідку органу державного казначейства щодо зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не усунені недоліки позовної заяви у повному обсязі у строк, встановлений судом, позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 3, 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика