КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/5775/18
№ апеляційного провадження:22-ц/824/836/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що, що між позивачами та ПАТ «БАНК КАМБІО» укладено договори про відкриття та обслуговування поточних рахунків у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка ВІ.

Зазначили, що 5 червня 2015 року позивачі звернулись до Уповноваженої особи з метою роз'яснення причин блокування їх виплат, на що отримано відповідь про арешт у рамках кримінального провадження рахунків, на яких знаходяться кошти позивачів.

Крім того, відповідачем надано відповіді на звернення позивачів, що грошові кошти, розміщені на рахунках, не є вкладами, у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому відповідач не може здійснити виплату.

Вважають, що оскільки уповноваженою особою Фонду включено позивачів до Переліку вкладників, то фактично визнано останніх вкладниками Банку.

Також вважають, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовляє у здійсненні виплати з надуманих та незаконних підстав, що порушує конституційне право власника на володіння, користування та розпорядження майном.

У зв'язку із викладеним, просили стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_4 гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_5 гарантовану суму вкладу у розмірі 197 500 грн., на користь ОСОБА_6 гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_12 гарантовану суму вкладу у розмірі 150 184,66 грн., на користь ОСОБА_8 гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_9 гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_10 гарантовану суму вкладу у розмірі 200 000 грн.

В подальшому представником позивача уточнено позовні вимоги в частині суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_10, а саме просив стягнути 189 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 позовну заяву задоволено.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму вкладу на користь ОСОБА_3 у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_4 у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_5у розмірі 197 500 грн., на користь ОСОБА_6 у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_7 у розмірі 150 184,66 грн., на користь ОСОБА_8 у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_9 у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_10 у розмірі 189 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову та закрити провадження у справі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, що мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи 12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_3 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_8 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_4 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_5 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_2 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 197 500 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_6 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_3 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_13 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_4 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 150 184,66 грн.

15 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_8 укладено договір № 349дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) &qu у;CLASSIC&q?ов; в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення, відповідно до умов якого Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 200 000 грн. та відкриває вкладний (депозитний) рахунок Вкладнику НОМЕР_5 Процентна ставка складає 4,50 % річних. Строк розміщення вкладу складає 31 день: з 15 вересня 2014 року по 16 жовтня 2014 року.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_9 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_6 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_10 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_7 у національній валюті, відповідно до умов якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно діючих нормативно-правових актів. На даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 189 000 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка В.І..

На офіційному сайті Фонду за посиланням http://www.fg.gov.ua/payments/bank-cambio-104.html опубліковано оголошення про те, що Фонд з 6 березня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк «Камбіо»; для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 6 березня 2015 року по 17 квітня 2015 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «Укрінбанк». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

5 червня 2015 року представник позивачів звернувся до Уповноваженої особи із заявою (вх. № 2724), у якій просив роз'яснити про причини блокування виплат Позивачам.

З матеріалів справи вбачається, що Уповноважена особа у листі від 10 червня 2015 № 19/3302 повідомила про проведення перевірки за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, зокрема щодо фактів безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в тому самому банку, та, що операції по рахунку за заявою позивача підпадають під ознаки перевірки; про виявлені обставини повідомлено Фонд.

Уповноважена особа також повідомила про відкриття кримінального провадження № 00000453 від 22 травня 2015 року за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого частиною другою статті 364-1 КК України, та що після отримання відповіді про законність операцій на рахунку позивача, Фондом будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

Також з матеріалів справи вбачається, що представник позивачів звертався до Головного управління МВС України в місті Києві із заявою щодо надання інформації про стан розслідування у кримінальному провадженні № 00000453 від 22 травня 2015 року.

17 червня 2015 року від Головного управління МВС України в місті Києві надійшла відповідь (вих. № 12/2-8536), у якій, окрім іншого, було зазначено, що в ході розслідування у вказаному провадженні не приймалось рішення про обмеження операцій по виплаті Фондом грошових коштів вкладникам або клієнтам банку. Листи про необхідність обмеження таких операцій у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Після здійснення Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк «Камбіо» Додусенко В.І. перевірки за всіма банківськими рахунками позивачів, інформація про Позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, було подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі подавали заяви про виплату гарантованої суми вкладу, однак їм було відмовлено у виплаті.

Згідно листів № 34-036-26365/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-26360/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-26358/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-26357/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-19426/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-26351/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-26359/17 від 26 грудня 2017 року, № 34-036-18316/17 від 06 вересня 2017 року позивачів повідомлено, що грошові кошти, розміщені на рахунках позивачів, не є вкладами, у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому відповідач не може здійснити виплату.

21 грудня 2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/44571/16-к (провадження № 1-кс/761/27244/2016) клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві майора податкової міліції Харлап М.Д., погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва старшим радником юстиції ЧорнимВ.В., про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9 листопада 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України - задоволено: накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» на рахунках фізичних осіб, за якими здійснені операції щодо безготівкового перерахування грошових коштів з рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в банківській установі, за адресою: 01001, Україна, м. Київ, вул. Підвисоцького, буд. 10/10, у зв'язку з чим з моменту оголошення постанови заборонено посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо» (), а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти, на які накладено арешт.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 3 травня 2017 року, 29 травня 2017 року, 24 квітня 2017 року, 28 квітня 2017 року, 19 червня 2017 року, 14 квітня 2017 року, 4 квітня 2017 року скасовано арешти, застосовані в рамках кримінального провадження 0000135 від 9 листопада 2016 року на грошові, які знаходяться на банківських рахунках позивачів у ПАТ «Банк Камбіо».

З матеріалів справи вбачається, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Камбіо» після перевірки за всіма банківськими рахунками позивачів, 14 грудня 2016 року інформацію про позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За положеннями статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

За умовами ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

За змістом ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з положеннями пункту 4) частини 3 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

На підставі положень частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до положень частини 7 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день подачі документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Згідно до положень статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розміру суми, яка не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючись повернути кошти, відповідач порушує права позивачів.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогами про стягнення на користь позивачів гарантованих сум вкладів у розмірі до 200000 грн., а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9- по 200 000 грн., ОСОБА_5 - 197 500 грн., ОСОБА_7 - 150 184,66 грн., ОСОБА_10 - 189 000 грн.

Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_3 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_8 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_4 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_5 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_2 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 197 500 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_6 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_3 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_13 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_4 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 150 184,66 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_9 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_6 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 200 000 грн.

12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_10 укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_7 у національній валюті, на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 189 000 грн.

15 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_8 укладено договір № 349дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) &quMs;CLASSIC&qule; в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення, відповідно до умов якого Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 200 000 грн. та відкриває вкладний (депозитний) рахунок Вкладнику НОМЕР_5 Процентна ставка складає 4,50 % річних. Строк розміщення вкладу складає 31 день: з 15 вересня 2014 року по 16 жовтня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка В.І.

За твердженнями скаржника, позивачами були штучно створені умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок Фонду, тому вони не набули прав на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду і виключені з повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Колегія суддів не може погодитись з доводами представників позивачів, що справа має розглядатися як справа про захист прав споживачів, з огляду на те, що позивачі включені до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, оскільки, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1204 від 26 квітня 2018 року затверджено зміни та доповнення до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, та позивачів виключено з переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом», стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Визначити, яким саме судом та за якими правилами має бути розглянутий спір і має судова юрисдикція.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України передбачалося, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб'єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з ст. 19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, установлених законом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов'язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов'язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Фонд створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснює у цій сфері нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

У даних правовідносинах Фонд виконує управлінські функції щодо гарантованої державою виплати відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна). А тому у вказаних відносинах у фізичних осіб виникають майнові вимоги до держави в особі Фонду.

Отже, спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищує 200 000 грн. (якщо адміністративна рада Фонду згідно з пунктом 17 частини першої статті 9 Закону не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування), є публічно-правовим і пов'язаний із виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування. А тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, що узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 6 червня 2018 року у справах № П/811/3526/15, № 813/6392/15, № 818/377/16, № 804/15159/15, № 815/863/16, 727/8505/15-ц.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи представників позивачів про відсутність публічно-правових відносин між позивачами і Фондом. Позивачі просили стягнути з Фонду кошти у межах встановленого законом граничного розміру відшкодування за вкладом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищує 200000 грн. (якщо адміністративна рада Фонду згідно з пунктом 17 частини першої статті 9 Закону не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування), є публічно-правовим і пов'язаний із виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування, а тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів закрити.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді