Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1402/18 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/1402/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 серпня 2018 року, постановлене під головуванням судді Вдовиченко Т. М.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що згідно з постановою ВДВС Бердичівського МРУЮ від 11 січня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 24 жовтня 2017 року щодо звернення стягнення на належний їй комплекс нежитлових приміщень, що складається із приміщення насіневого складу літера Б, площею 183,2 кв.м., складу-ангару, літера Е, площею 407 кв.м., гаража, літера Г, загальною площею 169,5 кв.м., частини нежитлового приміщення, літера А, площею 71,6 кв.м., складу, літера Д, площею 515,2 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1. Даний комплекс є предметом іпотеки за договором іпотеки від 17 травня 2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та нею.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Житомирській області Сладь Т.П. від 5 лютого 2018 року вказане виконавче провадження було прийняте до виконання.

Також вказує, що передача в іпотеку вказаного майна відбулась з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між нею та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14 травня 2007 року.

Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору банк в порядку та на умовах, визначених цим договором, взяв на себе зобов'язання надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти на споживчі цілі в сумі 99000 доларів США з оплатою процентної ставки 12,85 процентів річних.

Згідно з п. 4.3 кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків щодо сплати кредиту й процентів згідно з умовами цього договору протягом більше ніж 5 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний погасити кредит в повному обсязі та сплатити проценти за фактичне використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Як вбачається із розрахунку заборгованості та довідки про сукупну вартість кредиту, порушення умов сплати кредиту мало місце з дати укладення кредитного договору.

Також ОСОБА_1 зазначає, що додатковою угодою від 30 червня 2009 року сторони узгодили новий графік погашення кредитних коштів, при цьому інші умови договору залишилися незмінними. З дати укладення додаткової угоди жодного платежу вона не здійснювала. Відповідно до п.4.3 кредитного договору, умов додаткової угоди, строк користування кредитом сплив 15 серпня 2009 року, тому протягом трьох років із цієї дати банк міг звернутись до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису.

Окрім того зазначає, що вона не отримувала вимоги банку про погашення заборгованості та не могла надати заперечення щодо суми боргу, що свідчить про недотримання вимог законодавства щодо безспірності заборгованості.

З урахуванням викладеного вище, просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за № 23416, щодо звернення стягнення на комплекс нежитлових приміщень,який складається із приміщення насіневого складу літера Б, площею 183,2 кв.м. складу-ангару літера Е,площею 407 кв.м., гаража, літера Г, загальною площею 169, 5 кв.м., частини нежитлового приміщення літера А, площею 71,6 кв.м., складу літера Д, площею 515,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за № 23416, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: комплекс нежитлових приміщень, за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності. До складу комплексу входять приміщення насіневого складу літера Б, площею 183,2 кв.м. склад-ангар літера Е, площею 407 кв.м., гараж, літера Г, загальною площею 169, 5 кв.м., частина нежитлового приміщення літера А, площею 71,6 кв.м., склад літера Д, площею 515,2 кв.м..

Вирішено питання про розподіл судових втрат між сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 не спростувала розмір заборгованості та не довела, що сума боргу є спірною. Всі документи, які підтверджують розмір заборгованості, були надано нотаріусу. Крім того, 14 серпня 2017 року на дві адреси позичальника/іпотекодавця направлено цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням вимогу № 286/25-451 від 14 травня 2017 року про повне дострокове виконання зобов'язань за кредитним договоро із застереженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги протягом 30 днів. Розмір заборгованості у вимозі визначений станом на 20 січня 2017 року та становить 233462,16 доларів США, з яких 92829,14 доларів США - заборгованість зі сплати кредиту, 93821,24 доларів США - заборгованість зі сплати відсотків, 16404,42 доларів США - пеня за простроченим кредитом, 30407, 36 доларів США - пеня за прострочені проценти.

Стверджує, що оскільки дата дострокового погашення заборгованості за кредитним договоромне настала, судом неправомірно застосовано норми ЦК України про трирічний строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2007 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладений договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №286/25-451, за яким позивач отримала 99000 доларів США, зі сплатою 12,85% річних, строком до 13 травня 2017 року.

Пунктом 4.3 цього договору передбачено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків протягом більше п'яти днів, термін погашення кредиту вважається таким, що настав, та позичальник зобов'язаний погасити кредит та сплатити проценти за користування кредитом та нараховані штрафні санкції.

17 травня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, відповідно до якого остання передала в іпотеку АТ "Укрсоцбанк" нерухоме майно: приміщення насіневого складу, літера Б, площею 183,2 кв.м; склад-ангар, літера Е, площею 407 кв.м.; гараж, літера Г, загальною площею 169, 5 кв.м.; частину нежитлового приміщення, літера А, площею 71,6 кв.м.; склад, літера Д, площею 515,2 кв.м.

Додатковою угодою № 2 від 30 червня 2009 року сторони внесли зміни до кредитного договору, дійшовши згоди щодо встановлення кредитного ліміту у розмірі 100359,36 дол. США, з кінцевим терміном повернення до 13 травня 2022 року

У п.3додаткової угоди також зазначено, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.5 договору, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник зобов'язується достроково погасити кредит в повному обсязі, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення.

Матеріали справи також свідчать, що останній платіж за кредитним договором позивач здійснила 22 липня 2010 року.

24 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на належний ОСОБА_1 комплекс нежитлових приміщень, за адресою: АДРЕСА_1, а саме: насіневий склад, площею 183,2 кв.м; склад-ангар, площею 407 кв.м.; гараж, загальною площею 169, 5 кв.м.; частину нежитлового приміщення, площею 71,6 кв.м.; склад, площею 515,02 кв.м.

У виконавчому написі зазначено, що заборгованість за кредитним договором за період з 20 грудня 2014 року по 20 січня 2017 року становить 186650,38 дол. США, в тому числі: заборгованість зі сплати кредиту - 92829,14 дол. США; заборгованість зі сплати відсотків - 93821,24 дол. США.

На підтвердження дотримання порядку вчинення виконавчого напису та факту безспірності суми заборгованості за кредитним договором, банк надав копію письмової вимоги про погашення боргу, адресованої ОСОБА_1 14 серпня 2017 року, а також список відправлень рекомендованої кореспонденції та квитанцію про сплату послуг поштового зв'язку.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктами 2.3,3.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій,- шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо від є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року №6-887цс17.

За правилами ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» обов'язковою умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодержателем боржнику та іпотекодавцю письмового повідомлення з вимогою усунути порушення.

Укладаючи іпотечний договір, сторони погодили, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися виконаними належним чином, у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача.

Отже, договором передбачено умову саме отримання боржником досудової вимоги, а не факт її направлення.

Наданий відповідачем список відправлень рекомендованої кореспонденції не містить інформації щодо дати відправлення кореспонденції, а також щодо того, який лист був направлений на адресу ОСОБА_1

Долучена до матеріалів справи квитанція про сплату коштів за послуги поштового зв'язку 14 серпня 2017 року також не є беззаперечним доказом того, що позивач отримала вимогу банку.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості висувати свої заперечення щодо розміру заборгованості та вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 серпня 2018 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2018 року.

Головуюча Судді: