Провадження № 2/760/2509/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2017 позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 5 500 дол. США., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та судові витрати.

В позові посилається на те, що 17.02.2016 надав відповідачу у борг 5 500,00 доларів США . Суму у розмірі 2000,00 дол. США відповідач зобов'язався повернути у строк до 23.02.2016, а 3500,00 дол. США до 10.03.2016, про що складено відповідну розписку.

Позивач зазначає, що вказані вище кошти відповідач отримав, проте свої зобов'язання відповідач не виконав.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе боргових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмір 151 800,00 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, спричинену внаслідок порушення його прав з боку відповідача.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги.

29.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

29.12.2017 судом направлені запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.

14.02.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 15.02.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження.

ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 статті 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу в борг 5 500,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти - 2 000,00 дол. США у строк до 23.02.2016, а 3 500,00 дол. США до 10.03.2016, що підтверджується розпискою від 17.02.2016 (а.с.5).

Так, відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Таким чином, наявність боргової розписки у позикодавця та відсутність останньої у позичальника, свідчить про те, що боргові зобов'язання останнім не виконані.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розписки, відповідач отримав кошти в розмірі 5 500,00 доларів США та зобов'язався повернути позивачу вказану суму у визначений строк.

За таких обставин, суд вважає, що розписка від 17.02.2016 в розумінні вимог ст. 1047 ЦК України є належним доказом у справі в підтвердження отримання відповідачем у позику від позивача коштів у розмірі 5 500,00 доларів США.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Доказів того, що відповідач виконав взяті на себе зобов"язання та повернув позивачу борг у розмірі 5500,00 грн. , відповідачем не надано..

З огляду на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та суму боргу у розмірі 5500,00 дол. США в строк позивачу не повернув, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 17.02.2016 у розмірі 5500,00 дол. США підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.

За таких обставин, доводи позивача про необхідність стягнення суми боргу в еквіваленті станом на 27.12.2017, суд вважає необґрунтованим.

Станом на 11.04.2018 офіційний курс встановлений НБУ відносно гривні до долара США складає: 1 дол. США- 25,9755.

Таким чином, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача в еквіваленті становить 142 865, 25 грн..( 5500,00 дол. США х 25, 9755 ).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Що стосується заявлених вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд не знаходить підстав для їх задоволення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтованими.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1428,65 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 533, 610, 611, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: 03065, АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованого та проживаючого за адресою: 02081, АДРЕСА_2) заборгованість у розмірі 142865, 25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: 03065, АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованого та проживаючого за адресою: 02081, АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 1428, 65 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М.Букіна