Єдиний унікальний номер 219/5037/17 Номер провадження 22-ц/775/494/2018

Головуючий у 1 інстанції: Павленко О.М. Єдиний унікальний номер 219/5037/17
Доповідач: Новікова Г.В. Номер провадження 22-ц/775/494/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

судді- доповідача: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Папоян В.В.,

секретаря: Глушка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини - сина ОСОБА_2 , заінтересована особа Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2005 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій посилалася на те, що вона та ОСОБА_3 з травня 2005 року стали спільно проживати однією сім`єю та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась спільна дитина син ОСОБА_2 . В свідоцтві про народження батьком вказано ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

У листопаді 2014 року через проведення антитерористичної операції на території м. Горлівка вона разом з співмешканцем ОСОБА_3 та сином переїхали до її батьків в АДРЕСА_2 .

На початку січня 2015 року її співмешканець ОСОБА_3 виїхав з м. Бахмут в м. Горлівка та до цього часу не повернувся, будь - який зв`язок з ним з цього часу припинився. З цього часу за місцем його постійного проживання відомостей про ОСОБА_3 немає, про його родичів вона нічого не знає, друзі та знайомі інформацію щодо місця його перебування не надають.

30 квітня 2015 року вона звернулась з заявою про розшук ОСОБА_3 до Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області. За фактом зникнення ОСОБА_3 30.04.2015 року слідчим підрозділом було порушено кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.115 КК України №0001397. Пізніше розшук ОСОБА_3 доручено Бахмутському відділу поліції ГУ НП в Донецькій області - за останнім місцем проживання.

З початку січня 2014 року малолітня дитина перебуває на її утриманні.

Зазначила, що рішення суду про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім їй необхідно для оформлення грошової допомоги на утримання неповнолітньої дитини , а також для виїзду за межі України (території, де відбувається антитерористична операція).

Оскільки на території м.Горлівки Донецької області з квітня 2014 року по серпень 2016 року відбувались бойові дії, є підстава припускати загибель або полон її співмешканця ОСОБА_3 .. ОСОБА_4 родичів, крім неї з їх спільною дитиною, у нього не має.

Просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка, безвісно відсутнім.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її заяви. Посилається на те, що вказане рішення є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що судом було встановлено відсутність ОСОБА_3 за останнім місцем свого проживання, та те, що останній не перетинав держаний кордон України, лінію зіткнення в Донецькій та Луганській області, що свідчить про те, що до тимчасово неконтрольованої території, де знаходиться м.Горлівка ОСОБА_3 не виїжджав. В той же час відмову в задоволенні заяви суд мотивував тим,що що перевірити інформацію про проживання ОСОБА_5 за місцем його реєстрації немає можливості, що на її думку є неправильним, оскільки останнім відомим місцем проживання ОСОБА_3 є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, суд в порушення вимог ч. 1 ст.307 ЦПК України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавив малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законного права на отримання відповідної державної допомоги по втраті годувальника.

В судове засідання з`явилась ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 .. Представник Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення повістки ( а.с.148 ).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, суд першої інстанції правильно виходив із того, що не добуто безспірних доказів відсутності ОСОБА_3 понад встановлені строки за місцем його реєстрації та постійного проживання на тимчасово окупованій території України.

Висновок суду узгоджується з положеннями ст. 43 ЦК України, якою передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, особа може бути визнана судом безвісно відсутньою лише в разі встановлення наступних обставин: відсутність особи в місці її постійного проживання (за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливості їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування такої особи.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Таким чином, для визнання особи безвісно відсутньою необхідним є відсутність відомостей про її місце перебування в місті її постійного проживання.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями, зазначеними у паспорті заявника, виданого Микитівським РС у м. Горлівці ГУ ДМС України в Донецькій області 15.03.2014 року.

ОСОБА_3 , уродженець м. Горлівки Донецької області, зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 зазначила, що з травня 2005 року вона стала спільно проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу. У період їхнього спільного проживання у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком дитини записаний - ОСОБА_3 .

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 року було внесено заяву ОСОБА_1 про зникнення ОСОБА_3 приблизно в січні 2015 року з м. Горлівки Донецької області, який виїжджав в напрямку Російської Федерації і проживав за адресою: АДРЕСА_4 , після чого зник безвісті, зв`язок з останнім відсутній

Довідкою Артемівського МВ від 22.02.15 року підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходиться в розшуку як безвісно зникла особа з 01.03.2015 року, на час надання довідки місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлене.

З довідок ЖБК «Каштан» від 22.02.2017 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 проживають з 18.11.20014 року без реєстрації ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 . ОСОБА_3 за вищевказаною адресою також проживав без реєстрації з 18.11.2014 року по 30.01.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місце перебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України було зроблено запити до державних установ для встановлення відомостей щодо місця перебування ОСОБА_3 і з отриманих відповідей вбачається, що будь-які відомості відносно останнього відсутні і внутрішньо переміщеною осою він не значиться,

Згідно інформації Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.12.2017 року у відділі знаходиться матеріали кримінального провадження за фактом безвісного зникнення ОСОБА_3 , по теперішній час місцезнаходження останнього залишається невідомим, досудове розслідування триває .

За даними Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції, ОСОБА_3 оголошено у розшук як безвісно відсутню особу, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.09.2017 року №03/865 ОСОБА_3 за наявними обліковими даними на військовому обліку у військових комісаріатах Донецької області не перебуває.

Згідно листа Головного управління у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 26.09.2017 року громадянин ОСОБА_3 за наявними обліками ГУ ДМС України в Донецькій області не значиться.

У повідомленні Координаційної групи оперативно-тактичне угрупування «Донецьк» (при Бахмутському ВП ГУНП у Донецькій області) зазначено, що станом на 30.08.2017 року заява ОСОБА_3 в реєстрі дозволів для переміщення осіб в районі проведення АТО відсутня.

З листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 26.10.2017 року № 33/7-9105, вбачається, що станом на 25.10.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з часу функціонування системи пропуску осіб в районі проведення АТО (з січня 2015 року), дозвіл на перетинання лінії зіткнення в Донецькій та Луганській областях не надавався .

На даний час, заявник ОСОБА_1 мешкає в м. Бахмуті, зв`язок з ОСОБА_3 та його родичами не підтримує з січня 2015 року, а тому не можна стверджувати, що останній відсутній за місцем реєстрації. Крім того, не добуто достатніх доказів того, що ОСОБА_3 взагалі виїздив з місця свого постійного проживання,так як допитаний свідок ОСОБА_7 пояснила,що вона часто спілкується з ОСОБА_1 , однак батька дитини ніколи не бачила.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку, що сам по собі факт не проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , де він нібито проживав без реєстрації з 18.11.2014 року по 30.01.2015 року, тобто протягом не тривалого часу та фактична відсутність відомостей про його місце перебування не є безумовною підставою для визнання його безвісно відсутнім, правових підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім не має і правильно відмовив у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про обґрунтованість заяви не заслуговують на увагу, оскільки постійне місце проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщеною осою він не значиться, немає відомостей про те, що ОСОБА_3 не проживає за місцем його реєстрації та постійного проживання протягом року, що є підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою відповідно до вимог закону.

Сам факт, що заявнику з 01.03.2015 року невідомо про місце перебування ОСОБА_3 не є безумовною підставою для визнання її безвісно відсутньою в силу вимог ст. 43 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 квітня 2018 року.

Судді: Г.В. Новікова

А.В. Гапонов

В.В. Папоян