Провадження № 2/522/8593/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини-інваліда у твердій грошовій сумі, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 жовтня 2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 21 березня 2017 року в місті Одессі у Малиновсьному районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області; місце проживання доньки ОСОБА_3, встановити з матірю; стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини-інваліда у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., на місяць, з моменту подання позову до досягнення останньої 18-річного віку; стягнути з аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 2 000 грн. на місяць, з моменту подання позову до досягнення дитиною 6-річного віку.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 21.03.2017 року зареєструвала шлюб, 07 травня 2017 року народилась донька, однак спільне життя з відповідачем не склалося, різні у сторін погляди на сімейне життя та обов'язки, взаєморозуміння та повага один до одного відсутні. На підставі цього в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Спору про спільне майно немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На примирення позивач не згодна. Також, відповідач ніяким чином не бере участь у вихованні і лікуванні неповнолітньої дитини-інваліда, жодної допомоги від батька на утримання дитини вона не отримує. Також, на даний момент позивач не має належної матеріальної можливості самостійно забезпечувати проживання і лікування доньки, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Провадження у справі відкрито 29 жовтня 2018 року та встановлено порядок загального позовного провадження для розгляду справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надавав.

Позивача подала 07.12.2018 року заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги уточнила та просила стягувати аліменти на утримання доньки в сумі 1500 грн. щомісячно, а аліменти на своє утримання в сумі 1000 грн. щомісячно. Також просила розірвати шлюб, доньку залишити проживати з нею.

Відповідач надав заяву, якою уточнені позовні визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, не заперечує щоб донька залишилась проживати з матірю та надав згоду сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки в розмірі 1500 гривень та на утримання позивачки в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною шестирічного віку.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2017 року, про що свідчить актовий запис №516, зроблений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 1-ЖД №281180).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір?ю. Дитина, відповідно до медичного висновку №17 від 26.03.2018 року має захворювання ДЦП, що визначається як інвалідність.

Позивачка у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з «Жуковська» на «Мінковська».

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 20.02.2009 року ОСОБА_4 має другу групу інвалідності безстроково.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а вона бажає створити нову сім?ю.

Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб обох з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Позивач проінформувала суд про своє бажання залишити собі після розірвання шлюбу прізвище «Мінковська».

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, приймаючи до уваги вік дитини та стан її здоров?я, а також згоду батька на проживання дитини з матір?ю, вважає позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини з матір?ю обґрунтованими та задовольняє їх повністю.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідач не заперечує свого батьківства стосовно доньки та не заперечує проти стягнення з нього 1500 грн. щомісячно на утримання доньки.

Судом встановлено, що позивачка в силу віку дитини не працює.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 грудня 2018 року складає 1626 гривень щомісячно (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають 813 грн. щомісячно).

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини участі сторін у матеріальному забезпеченні дитини та враховуючи визначені законом обставини при визначенні розміру аліментів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1500 щомісячно, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині повністю.

В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини щодо місця проживання дитини з матір?ю та обставини щодо вад фізичного розвитку дитини, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1000 щомісячно, на утримання дружини до досягнення дитиною 6-річного віку, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині повністю.

При цьому, в порядку ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору, оскільки позивачка як інвалід 2 групи була звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 110, 112, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини-інваліда у твердій грошовій сумі, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: с. Городе Болградського району Одеської області, вул. Центральна, 15) та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Жуковська») ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, адреса: м. Одеса, пр-кт, Шевченко, 8 АДРЕСА_1) Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21 березня 2017 року, актовий запис № 516.

Залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «Мінковська».

Місце проживання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 встановити з матірю ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: с. Городе Болградського району Одеської області, вул. Центральна, 15) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, адреса: м. Одеса, пр-кт, Шевченко, 8 АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1500 (одна тисяча п?ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07 травня 2035 року.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: с. Городе Болградського району Одеської області, вул. Центральна, 15) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, адреса: м. Одеса, пр-кт, Шевченко, 8 АДРЕСА_1) аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитини в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною шестирічного віку, тобто до 07 травня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: с. Городе Болградського району Одеської області, вул. Центральна, 15) на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів та розірвання шлюбу в сумі 1409 гривень 60 копійок.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10 грудня 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

07.12.2018