Справа № 315/468/18
Номер провадження № 2-о/315/44/18
У х в а л а

20 квітня 2018 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом до 24 серпня 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом до 24 серпня 1991 року.

Дану заяву подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишено без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З системного аналізу положень Закону України «Про імміграцію» та Закону України «Про громадянство України» вбачається, що реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території, яка стала територією України, станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Разом з тим, подана заява не відповідає вимогам п. 1 ч.1 ст. 318 ЦПК України, згідно яких у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів, оскільки заявник просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, тобто до проголошення незалежності України та на протязі невизначеного періоду часу, при цьому заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує саме вимоги про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року. А також не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин.

Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заява не містить посилань на докази, що підтверджують даний факт, виходячи з наступних підстав.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України від 18.01.2001 року « Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991р.) або набрання чинності Законом № 2235-ІІІ (13 листопада 1991р.).

Таким чином, для встановлення факту належності до громадянства України, відповідно до положень ЦПК України, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: - постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року;

- постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.;

- постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року;

- постійного проживання дитини на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Виходячи зі змісту вимог, заявник просить встановити - факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Так, в обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що всі докази щодо підтвердження набуття нею громадянства України містяться в матеріалах справи Гуляйпільського районного сектору УДМС України в Запорізькій області, та надала копію аркушів погосподарської книги з довідкою про реєстрацію місця проживання, видану 27.03.2018 року Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області. З яких вбачається її проживання на території с. Рівнопілля Гуляйпільського району з 25.09.1991 року, а не за більш ранній період часу.

Проте, в порушення ст. 318 ЦПК України, до заяви не додано докази на підтвердження звернення заявника до Гуляйпільського районного сектору Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, а також на підтвердження письмової відповіді про відмову Гуляйпільського районного сектору Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області в оформленні належності до громадянства України, за умови того, що заявник вже має паспорт громадянина України.

Оскільки заявницею до матеріалів її заяви долучено копію паспорта громадянина України серії СА № 273922 виданого 11.11.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, тобто вона вже є громадянкою України, то обґрунтування заяви не відповідає меті встановлення факту, яка визначена заявницею.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подана заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 293, 318 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом до 24 серпня 1991 року - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, розяснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2