Справа № 521/9252/18
Провадження № 2/521/3303/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання: Власової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про втрату права користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про втрату права користування житловим приміщенням, в якому просив визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням № 51 по вулиці Самарській в м. Одесі.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що, відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 24.01.2004р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим №133, йому, на праві власності належить домоволодіння під № 51 в м. Одесі по вул. Самарській. Право власності було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 29.01.2004 р.
Позивач вказує, що, крім нього, в зазначеному домоволодінні є зареєстрованими: його донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зять - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та їх неповнолітні діти ОСОБА_4, 2007р.н. та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2
Як зазначає позивач, відповідачі не проживають у будинку з 2011р., місце їх проживання позивачу не відоме, звязку з ними він не має. Вони залишили житло, оскільки планували виїхати до іншої країни на постійне проживання.
Оскільки позивач сплачує всі видатки по будинку та комунальні платежі, в яких відповідачі участі не беруть, факт реєстрації відповідачів в його будинку створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник третьої особи ОСОБА_7 надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.01.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, який зареєстровано в реєстрі під №133, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок, який розташований у м. Одесі по вулиці Самарська під № 51.(а.с.6)
Згідно Довідки/виписки із домової книги про склад сімї та реєстрації №1136, відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 8)
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Суд враховує, що, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.
Оскільки, відповідачі за вказаною адресою зареєстровані, але цей будинок не є їх місцем проживання або місцем перебування, вони мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст.ст. 16, 29 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 13, 141, 263, 267, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про втрату права користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування домоволодінням під №51 в м. Одесі по вул. Самарській.
Встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку - домоволодінням під №51 в м. Одесі по вул. Самарській.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук