Справа № 487/3089/18
Провадження № 2-с/487/17/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ :

26.07.2018 року ОСОБА_1В звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати судовий наказ, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 11.06.2018 року по справі №487/3089/18 за заявою ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про стягнення з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за теплову енергію у розмірі 5588,70 грн.. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив що не згоден з вказаним стягувачем розміром заборгованості, оскільки він є учасником бойових дій та має пільги на комунальні послуги у розмірі 75 відсотків, про які він неодноразово повідомляв теплопостачальну організацію, яка ігнорує його звернення. Крім того, стягувач до заяви про видачу судового наказу надав договір від 01.07.2015 року, який є розірваним за ініціативою теплопостачальної організації 01.09.2017 року. Також, стягувачем надано неналежні розрахунки заборгованості та перевищено строк позовної давності у три роки з моменту виникнення права вимоги.

Крім того, ОСОБА_1 просив суд поновити йому пропущений строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу посилаючись на те, що копію судового наказу після його винесення 11.06.2018 року відповідно до вимог чинного законодавства він не отримав, отримав наказ лише 23.07.2018 року, про що свідчить довідка про відстеження відправлень з «Укрпошти». Із заявою про скасування судового наказу звернувся 26.07.2018 року, в межах пятнадцяти денного терміну, тому вважає, що існують підстави для поновлення йому пропущеного строку на звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4,5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування наказу подається в суд у письмовій формі. До заяви про скасування судового наказу додаються: клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до довідки про відстеження відправлень з «Укрпошти», боржник отримав судовий наказ 23.07.2018 року.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявник пропустив строк звернення до суду з поважних причин , тому існують усі підстави для поновлення йому пропущеного строку на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

Як встановлено судом, відповідно до заяви стягувача про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1,сума заборгованості нарахована за період з 01.10.2013 року по 01.03.2018 року.

Наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.06.2018 року, виданого за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість у розмірі 5588,70 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн..

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями статті 257 передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п.13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 р."Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження "наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (435-15) (далі - ЦК)). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

З огляду на наведене, враховуючи, що вимоги стягувача заявлені із перевищенням строку позовної давності, а також те, що боржник оспорює правильність і безспірність розрахунків та приймаючи до уваги неможливість надання належної оцінки судом даним обставинам в межах наказного провадження, суд приходить до висновку про наявність між сторонами спору про право, який має вирішуватися в межах позовного провадження, а тому заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню. Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

Судовий наказ від 11.06.2018 року по справі №487/3089/18 за заявою ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 5588,70 грн. та судового збору у розмірі 176,20 грн. скасувати.

Розяснити, що заявник (стягувач) має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Боброва