Справа № 495/2712/18
№ провадження 4-с/495/32/2018
Ухвала

02 квітня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О. О.

при секретарі - Рачицькій І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участі стягувача за виконавчим листом ОСОБА_2,

В с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участі стягувача за виконавчим листом ОСОБА_2.

Скаржник вказував, що в результаті неправомірних дій та протиправного рішення державного виконавця, порушені інтереси та гарантовані Конституцією України права ОСОБА_1, у звязку із чим останній просив скаргу задовольнити та відновити порушені інтереси заявника.

Представник скаржника ОСОБА_3 за довіреністю у справі у судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просить суд розглянути справу без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, заяв, клопотання суду не надавав, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник стягувача за виконавчим листом ОСОБА_4 за довіреністю у справі, у судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що всі учасники справи були належним чином повідомлені та мали достатній час для ознайомлення із матеріалами справи та надання своїх пояснень, доказів, неявка сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

06 листопада 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області виданий виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 у розмірі ? частини доходів щомісячно, на утримання дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Кіри 21.08.2010 року, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідно категорії дітей.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження та винесена відповідна постанова ВП № 45449136 від 13.11.2014 року.

Разом із поданою скаргою суду були представлені розрахунки заборгованості по вищевказаним аліментним зобовязанням, складені державним виконавцем.

Відповідно до наданих розрахунків складених в різні періоди 2015, 2016, 2017 років вбачається відсутність заборгованості по сплаті аліментів та навпаки встановлена переплата з боку скаржника ОСОБА_1

11 грудня 2017 року на адресу субєкта оскарження була надіслана відповідь за вих. № 005/12/2017 від ТОВ «Бурбон Офшор Україна».

Відповідно до вказаної відповіді державного виконавця було повідомлено про те, що боржник ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах із ТОВ «Бурбон Офшор Україна».

Натомість ТОВ «Бурбон Офшор Україна» надає посередницькі послуги із працевлаштування за кордоном, та ОСОБА_1 був працевлаштований на суднах іноземних компаній на посаді «Старший інженер» в період з 21.02.2015 року по час надання відповіді із звичайною тривалістю контрактів, яка на час надання відповіді складає 80 через 80 діб.

Деталі трудових договорів між ОСОБА_1 та іноземними компаніями так само як і копії (витяги з контрактів) вказаних договорів надані не були через їх відсутність у ТОВ «Бурбон Офшор Україна».

Також ТОВ «Бурбон Офшор Україна» повідомила, що заробітна плата старшого інженера в компанії «Aries Marine Pte Ltd.» на даний час (на час надання відповіді грудень 2017 року) складає від 240 до 280 Євро на день.

21 грудня 2017 року стягувач ОСОБА_2 звернулась до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, які сплачує ОСОБА_1, відповідно до довідки наданої ТОВ «Бурбон Офшор Україна».

Державним виконавцем було відмовлено у проведенні розрахунку заборгованості на підставі вищезгаданої довідки ТОВ «Бурбон Офшор Україна», оскільки остання не містить достовірної інформації про конкретний розмір заробітної плати боржника аліментів.

Не погоджуючись із такими діями державного виконавця Мчедлішвілі І. О. звернулась до суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2018 року по справі № 495/80/18, задоволено скаргу ОСОБА_2 та зобовязано державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, які сплачує ОСОБА_1 виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати 240 євро на день, із звичайною тривалістю контрактів 80 через 80 діб, з 21.02.2015 року по день ухвалення рішення.

29 січня 2018 року ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2018 року по справі № 495/80/18.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.02.2018 року призначено розгляд вказаної справи в апеляційному суді Одеської області на 27 червня 2018 року.

19 березня 2018 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, які сплачує ОСОБА_1

Відповідно до п. 2 мотивувальної частини оскаржуваного розрахунку від 19.03.2018 року, державний виконавець керується та посилається саме на вищевказану ухвалу суду від 15.01.2018 року по справі № 495/80/18 та вказує, що оскаржувана заборгованість встановлена на підставі ухвали суду. Посилання на будь-які інші документи в оскаржуваному розрахунку відсутні.

Надаючи правової оцінки діям державного виконавця при вчиненні оскаржуваного розрахунку заборгованості від 19.03.2018 року, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначається Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно із абзацом 2 п. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Варто зауважити, що положення статті 195 СК України були змінені відповідно до закону України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набув чинності 08 липня 2017 року.

Частина 2 ст. 195 СК України в редакції від 17.05.2017 року має наступний зміст: заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Натомість редакція ст. 195 СК України до вищевказаних змін від 17.05.2017 року взагалі не містила порядку так само і можливості використання доходів отриманих боржником за кордоном при визначенні заборгованості по аліментам.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на це суд дійшов висновку про протиправність проведення державним виконавцем оскаржуваного розрахунку на підставі ст. 195 СК України (в редакції від 17.05.2017 року) в період з лютого 2015 року по 15 січня 2018 року.

Державний виконавець мав би керуватись тими нормами закону, що діяли на час виникнення можливої заборгованості в період 2015, 2016 та першої половини 2017 року.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спірний розрахунок заборгованості від 19.03.2018 року проведений у відповідності до резолютивної частини ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року. А саме державний виконавець постановляє здійснити розрахунок заборгованості на підставі згаданої ухвали суду.

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що ухвала, якою керувався державний виконавець при проведенні оскаржуваного розрахунку від 19.03.2018 року не набрала законної сили, отже не є обовязковою до виконання так само як і не створює юридичних наслідків для будь-якого учасника виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 273 ЦПК України, визначено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскільки ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року була оскаржена 29.01.2018 року до апеляційного суду та апеляційним судом відкрито апеляційне провадження по вказаній справі, суд доходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині не набрання ухвалою суду від 15.01.2018 року законної сили.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладених обставин, обґрунтованих доводів скаржника, суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7, щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 19.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136 та вважає за необхідне скасувати оскаржуваний розрахунок.

Встановлені у судовому засіданні обставини, досліджені у сукупності докази дають достатні підстави для задоволення заявлених вимог скаржника ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 78, 81, 447, 448 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участі стягувача за виконавчим листом ОСОБА_2 задовольнити.

Дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7, щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 19.03.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136 - визнати неправомірними.

Розрахунок заборгованості від 19.03.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136, щодо встановлення заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_1, яка станом на 28.02.2018 року складає 1 004 719, 50 грн. визнати неправомірним та скасувати.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: