БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/914/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Шумяк Л.М.,

за участі представника третьої особи - служби у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни цивільну справу за позовом Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_1 про позбавлення останнього батьківських прав щодо його сина ОСОБА_2 -

встановив:

Позивач, Борзнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, діючи в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з даним позовом до батька дитини - ОСОБА_1, в якому просить винести рішення про позбавлення останнього батьківських прав щодо його малолітнього сина.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що позов спрямований на захист інтересів малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в силу свого віку не в змозі самостійно захистити свої права.

Матір'ю дитини є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Батьки одружились у 2009 році та проживали в с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області. У 2014 році дані громадяни розлучились і разом більше не проживали. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син, ОСОБА_2. Дитина залишилась після розлучення батьків з матір'ю.

Однак, 22.06.2017 року з причини підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення щодо неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідство триває.

ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, приблизно з кінця 2016 року залишив територію Борзнянського району та проживає в с.Олександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Оскільки спілкування з ОСОБА_1 утруднено його глухотою, спілкуючись по телефону ще влітку 2017 року з іншими його родичами, останні повідомили, що батько має намір забрати ОСОБА_2 до себе на постійне місце проживання, оскільки імовірно мати буде позбавлена волі на тривалий час.

26.06.2017 року до служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації був направлений лист служби у справах дітей Борзнянської райдержадміністрації з проханням обстежити побутові умови проживання ОСОБА_1 з метою вивчення можливості передачі дитини батькові.

На дане звернення було отримано повідомлення про те, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями і що відсутні належні умови для нормального виховання малолітньої дитини.

З часу вказаних подій і до часу розгляду судом даної справи ОСОБА_1 сина, який продовжує проживати у будинку батьків зі своїми двома братами, один з яких повнолітній, не забрав, як це передбачає батьківський обов`язок перед дитиною.

Упродовж року окремого проживання телефонних розмов з дитиною не мав, життям та здоров'ям не цікавився, інших ознаків батьківської турботи не проявляв. Малолітнім ОСОБА_2 опікуються обидва його старші брати, а також бабуся по лінії матері.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте, Відповідач не виконує покладені законом на батьків обов'язки. Так, Відповідач не проявляє до даної дитини належної батьківської турботи, не піклується про фізичний і духовний розвиток хлопця понад 6 місяців.

Зазначені факти є свідченням ухилення від виховання дитини та від виконання своїх батьківських обов'язків.

Безвідповідальна поведінка ОСОБА_1, яка виражається у невиконанні своїх обов'язків відносно малолітньої дитини, об`єктивно розглянута і зафіксована у висновку органу опіки та піклування Борзнянської райдержадміністрації від 06.06.2018 року № 1314/2-28.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак він вважається повідомленим належним чином згідно з положеннями ст.130 ЦПК України.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, з доводами позивача про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав погодилась.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, голова Шаповалівської сільської ради, в своїх поясненнях зазначила, що малолітній ОСОБА_2 проживає в с.Шаповалівка спільно з двома старшими братами, які були народжені в іншому шлюбі. Брати характеризуються позитивно і поводяться щодо свого молодшого брата відповідально та забезпечують для нього належні побутові умови. Утримувати дитину допомагає бабуся по лінії матері.

Батько дитини, ОСОБА_1, маючи схильність до несподіваних вчинків та схильний до зловживання алкогольними напоями, після від`їзду з с.Шаповалівка навідувався до села один раз, і було помітно, що він був у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що є повнолітнім і доводиться ОСОБА_2 братом, оскільки в них одна митір.

ОСОБА_1 після від`їзду з с.Комарівка в іншу місцевість близько двох разів навідувався до будинку, де він раніше проживав з його матір`ю сім`єю. Зі своїм маленьким сином він спілкувався незначний час та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Ніякої суттєвої матеріальної допомоги для утримання сина не залишав. Особисто ОСОБА_2 не проявляв особливих почуттів до батька.

Будинок, в якому проживає ОСОБА_2, належно облаштований і створені належні умови для його проживання. Його брат та бабуся піклуються про ОСОБА_2 і допомагають у навчанні.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, а також показання свідків, дослідивши надані суду письмові докази, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом, діючи на захист інтересів малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в силу свого віку не в змозі самостійно захистити свої права.

Матір'ю дитини є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Батьки одружились у 2009 році та проживали в с. Шаповалівка. У 2014 році дані громадяни розлучились і разом більше не проживали. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син, ОСОБА_2. Дитина залишилась після розлучення батьків з матір'ю.

Однак, 22.06.2017 року з причини підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення щодо неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідство триває.

ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, приблизно з кінця 2016 року залишив територію Борзнянського району та проживає в с.Олександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Оскільки спілкування з ОСОБА_1 утруднено його глухотою, спілкуючись по телефону ще влітку 2017 року з іншими його родичами, останні повідомили, що батько має намір забрати ОСОБА_2 до себе на постійне місце проживання, оскільки, імовірно, мати буде позбавлена волі на тривалий час.

26.06.2017 до служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації був направлений лист служби у справах дітей Борзнянської райдержадміністрації з проханням обстежити побутові умови проживання ОСОБА_1 з метою вивчання можливості передачі дитини батькові.

На дане звернення було отримано повідомлення про те, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями і що відсутні належні умови для нормального виховання малолітньої дитини.

З часу вказаних подій і до часу розгляду судом даної справи ОСОБА_1 сина, який продовжує проживати у сімейному будинку батьків зі своїми двома повнолітніми братами, не забрав, як це передбачає батьківський обов`язок перед дитиною.

Упродовж року окремого проживання телефонних розмов з дитиною не мав, життям та здоров'ям не цікавився, інших ознаків батьківської турботи не проявляв. Малолітнім ОСОБА_2 опікуються обидва його старші брати, а також бабуся по лінії матері.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, голова Шаповалівської сільської ради, а також брат поматері ОСОБА_5 в своїх показаннях підтвердили відсутність в поведінці ОСОБА_1, батька малолітнього ОСОБА_2, бажання займатись належним вихованням свого сина, створювати для нього належні побутові матеріальні та моральні умови для належного духовного зростання.

Батько дитини, ОСОБА_1, маючи схильність до несподіваних вчинків та до зловживання алкогольними напоями, після від`їзду з с.Шаповалівка навідувався до села один-два рази, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Зазначені факти є свідченням ухилення від виховання дитини та від виконання своїх батьківських обов'язків.

Безвідповідальна поведінка ОСОБА_1, яка виражається у невиконанні своїх обов'язків відносно малолітньої дитини, об`єктивно розглянута і зафіксована у висновку органу опіки та піклування Борзнянської райдержадміністрації від 06.06.2018 року № 1314/2-28.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків Відповідач не виконує. Так, Відповідач не спілкується зі своїм сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться здоров'ям, не відвідує його, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на його виховання.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Згідно п. 16 ч. 2 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема, обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, тому позивач звільняється від сплати судового збору .

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 179, 180 - 183 СК України, керуючись ст.ст. 4-7, 81-83, 133, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_1 про позбавлення останнього батьківських прав щодо його сина ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду упродовж 30-денного строку з дня його проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І.Тіслюк