Справа № 182/5049/18
Провадження № 2/0182/2777/2018
05.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Скоробогатова А.О.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні будинком, посилаючись на наступне.
Вона є власником будинку АДРЕСА_1. Вказаний будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. У належному їй будинку зареєстрований її син - відповідач по справі ОСОБА_2, який з 2000 року в ньому не проживає. Відповідач не приймає участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг. Вона з відповідачем не спілкується. Однак, через нього не може оформити субсидію на будинок, хоча має для цього всі підстави. За таких обставин звернулась до суду і просять усунути перешкоди в користуванні належним їй будинком, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право проживання в її будинку та зняття його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що із своїм старшим сином не спілкується, ні його адреси, ні його телефону не знає. Але через його реєстрацію в будинку не може отримати субсидію на комунальні послуги.
Відповідач про день розгляду справи по суті був повідомлений належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись без вручення за закінченням терміну зберігання, та оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади». Про причини неявки до суду не повідомив, будь-яких заяв до суду не надав.
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власником будинку АДРЕСА_1. Вказаний будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. (а.с.5). У належному позивачці будинку зареєстрований її син - відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.6), який з 2000 року в спірному будинку не проживає (а.с.7). Відповідач не приймає участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг. Сторони одна з одною не спілкуються. Однак, через відповідача позивачка не може оформити субсидію на будинок.
Даний факт в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які суду пояснили, що вони - сусідки позивачки більше 25 років. Знають і позивачку, і відповідача, який є сином позивачки. Однак, більше 23 років відповідача не бачать. Де він живе, не знають, чули, що, начебто, десь у Росії.
За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні і розпорядженні будинком АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал