справа №370/3362/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарями Левченко Н.О., Ребенок Н.О., Гребінською Н.П.,

Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням,

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, посилаючись на те, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв'язку з тим, що останній 27.10.2015 року близько 16.00 години в селі Борівка Макарівського району Київської області по вулиці Леніна, вчинив дрібне хуліганство, а саме: голосно кричав та ображав нецензурними словами її, ОСОБА_2 В суді при розгляді адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 вона присутньою не була, пояснення її не заслуховувалися.

Їй, позивачці діями відповідача завдана матеріальна шкода, яка полягає в наступному. В листопаді 2014 року шляхом хірургічного втручання вона перенесла операцію на серці. І з того часу вона потребує постійного лікарського контролю, та будь-які стреси і тим більше хуліганського характеру можуть виявитися фатальними.

З 27.10.2015 року почалося загострення хвороби серця, внаслідок чого довелося поновити курс лікування дорого вартісними ліками. На фоні нервового зриву сталося неврологічне запалення, яке супроводжувалося жахливим больовим синдромом. Зазначене погіршення стану здоров'я та необхідність отримання медичної допомоги, призвели до того, що вона вимушена була просити відпустку без збереження заробітної плати. Завдану матеріальну шкоду позивачка оцінює в сумі 6409.98 гривень, яка складається з наступного: витрати на придбання ліків в сумі 5148.72 гривень; втрачена заробітна плата за час вимушеної відпустки за 14 календарних днів з почасовою оплатою 69.30 гривень плюс 30% за вислугу років, які б вона могла отримати за виконану роботу - в сумі 1261.26 гривня.

Залишаючи осторонь ганебні і нецензурні вислови відповідача, позивачка акцентує увагу на фактичному змісті отриманих нею образ. Відповідач, проживаючи з одному з неї селі, достовірно знав, що її чоловік раптово і трагічно загинув в дуже молодому віці, та в черговий раз в грубій, нецензурній та зухвалій формі наголосив на тому, що він, ОСОБА_4 живий, а її чоловіка немає в живих. В образах та висловах відповідача містилися вислови про те, що скоро вона займе місце біля свого чоловіка, які сприйняла як погрози. Дана подія стала шоком, оскільки вона як медичний працівник більше половини свого життя, після смерті чоловіка зробила все аби її доньки стали достойними членами суспільства, завжди користувалися повагою та авторитетом серед односельчан - в один момент стикнулася з ситуацією, коли особа з явно алкоголічними синдромом ображала її, позивачку нецензурними словами. Такі дії відповідача призвели до знищення сталих соціально-емоційних зв'язків, порушення душевного спокою, оскільки через неадекватність дій відповідача мала реальні підстави боятися за своє життя, тому завдану моральну шкоду вона оцінює в 25000.00 гривень.

Позивачка просить: стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 6409.98 гривень; моральну шкоду в сумі 25000.00 гривень.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримав з посиланням на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, у відзиві на позовну заяву просили в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що за змістом позовної заяви позивачка в листопаді 2014 році: з 18.11.2014 року по 25.11.2014 року згідно виписки, «шляхом хірургічного втручання перенесла операцію на серці». З медичного аналізу вказаної виписки дійсно позивачка знаходилась на лікуванні у відділені Інтервенційної радіології обласної лікарні Київської області, куди потрапила в плановому порядку. Операції на серці шляхом хірургічного втручання не проводилось, а проводилась планова коронаровентрикулографія - це інтервенційний метод обстеження стану судин серця шляхом введення медичного препарату через зонд в судини, тобто діагностичне обстеження. Висновок цього обстеження - судини серця не уражені атеросклерозом (коронарні судини інтактні). Позивачка пов'язує зроблене діагностичне обстеження з матеріальною шкодою, бо вона знаходиться після цього обстеження, за її словами «під постійним лікарським контролем і не може нервувати». Відповідно другої виписки обласної клінічної лікарні (лютий 2014 року), позивачка знаходилась на лікуванні в лікарні з діагнозом ІХС, кардіосклероз, артеріальна гіпертонія, тобто жодного хірургічного втручання не було. Позивачка стверджує, що з 27.10.2015 року в неї почалось загострення хвороби серця, що потребувало поновлення курсу лікування дорого вартісними ліками. Відповідно до практики надання медичних послуг населенню, затверджених законодавчими та нормативними актами, діагноз хворого та протокол лікування визначається лікарем. За змістом позовної заяви до 14.12.2015 року позивачка не зверталась за наданням медичної допомоги в ЦРЛ смт Макарів або інший медичний заклад. В додатках до позовної заяви відсутні будь-які документи, які б підтвердили цей факт. Позивачка стверджує, що «на фоні нервового зриву в неї сталось неврологічне запалення, яке супроводжувалось жахливим больовим синдромом (зазначене підтверджується копією записів з амбулаторної карти хворого)». Аналіз копії записів з амбулаторної карти хворого (надана копія не містить інформацію щодо приналежності цієї амбулаторної карти саме позивачці) свідчить, що хворий звернувся до лікаря-невролога 14 грудня (рік не видно на копії). Лікар встановив діагноз: негрез гозїег в стадії ремісії з полінейропатичним синдромом. Призначення лікування невролгії відсутні. Ліки для лікування не розписані, документи відсутні. Позивачка самостійно встановила, що в неї сталось неврологічне запалення. В медичній практиці причинами неврологічного запалення можуть бути: переохолодження, дисгормональні вікові порушення, ослаблення імунної системи, зловживання алкоголем, тощо. Аналіз амбулаторної карти хворого потребує неупередженого медичного дослідження щодо зв'язку негрез гозіег в стадії ремісії з нервовим запаленням. В амбулаторній карті хворого не має призначення лікаря амбулаторного, стаціонарного чи денно-стаціонарного лікування. Згідно переліку ліків в товарних чеках, які надані позивачкою, частина медичних препаратів потребує підшкірного введення та крапельного введення. Щодо лікування дорого вартісними ліками, що підтверджені товарними чеками з аптеки, то аналіз представлених в додатках до позовної заяви копій товарних чеків: вісім товарних чеків в період з 27.10.2015 року по 28.11.2015року свідчить про наступне: всі медикаменти відповідно товарних чеків придбані без призначення лікаря. Аналіз показань тільки деяких медичних препаратів, а саме, таких як актовергін, aescinas, фленокс, димедрол, показує, що це - сильнодіючі ліки і можуть бути призначені тільки лікарем. Серед зазначених в товарних чеках ліків вказано сім антибіотиків. Зміст 8 товарних чеків показує, що і продавець і покупець медикаментів є ФОП ОСОБА_7 аптека №1. Підписи про видання медикаментів та про прийняття медикаменти - відсутні, за виключенням двох товарних чеки. Підписи та прізвище ОСОБА_2 в товарних чеках відсутні. Висновок: вимогу позивачки про сплату коштів на придбання ліків на суму 5148.72 гривень на її лікування через заподіяну матеріальну шкоду її здоров'ю відповідачем слід вважати необґрунтованою. Стосовно матеріальної шкоди у вигляді втрати заробітної плати в сумі 1261.26 гривень під час вимушеної відпустки треба зауважити, що причини надання вимушеної відпустки без збереження заробітної плати за згодою сторін в позовній заяві не вказано, документально не обґрунтована. Вимога про сплату коштів за втрачену зарплату під час вимушеної відпустки в сумі 126І. 26 гривень є необґрунтованою. Щодо відшкодування моральної шкоди необхідно врахувати, що прийняття постанови судом від 01.12.2015 року щодо ОСОБА_3, подання даного позову носить характер давнього, біля чотирьох років, особистого конфлікту між сторонами, оскільки ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_8, яка працює в ФАП села Борівка, де позивачка - завідуюча, а ОСОБА_8 - підлегла. Відповідно позовної заяви особа з явно алкоголічним синдромом ображала її нецензурними словами, та через неадекватність дій відповідача, вона, позивачка мала реальні підстави боятись за своє життя. Протиправні дії відповідача призвели до знищення сталих соціально-емоційних зв'язків, порушення душевного спокою. В позовній заяві акцентується увага на тому, що позивачка завжди користувалась авторитетом, повагою серед односельців. Постановою суду від 01.12.2015 року визнаний факт дій ОСОБА_3 27.10.2015 року як дрібне хуліганство: суть адміністративного правопорушення в тому, що 27.10.2015 року відповідач випадково зустрівши позивачку на вулиці, вирішив заступитися за свою доньку ОСОБА_8, яку на роботі довгий час морально пригнічувала, постійно ображала її керівник - позивачка. Випадковим свідком даної розмови був ОСОБА_9, який може свідчити, що крім нецензурної лексики на адресу позивачки з боку відповідача жодних погроз та згадок про померлого чоловіка не було. По-друге, відповідач є працівником Макарівського лісгоспу, характеризується тільки з позитивного боку. Серед мешканців села Борівка користується повагою, авторитетом. ОСОБА_3 характеризується позивачкою, як особа з явним алкоголічним синдромом, але ОСОБА_3 на обліку в наркологічному диспансері не знаходиться. По-третє, роботу завідуючої ФАП села Борівки позивачки мешканці села оцінюють негативно, багато людей хочуть бачити на її місці медсестру ОСОБА_8, яка користується повагою в односельців. По-четверте, заява позивачки про знищення сталих соціально-емоційних зв'язків, порушення душевного спокою не має під собою підґрунтя, оскільки відповідач своїми діями 27.10.2015року не погрожував життю позивачки, він захищав свою дочку від свавілля, образ та пригнічення зі сторони позивачки.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 01.12.2015 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 85.00 гривень на користь держави, також стягнутий судовий збір в сумі 243.60 гривень. В постанові суду вказано на те, що 27.10.2015 року близько 16.00 години в селі Борівка Макарівського району Київської області по вулиці Леніна ОСОБА_3 вчинив дрібне хуліганство, а саме: голосно кричав та ображав нецензурними словами ОСОБА_2, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.13 КУпАП. При розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 визнав свою вину у вчинені адміністративного правопорушення (а.с.11).

Відповідно постанови Апеляційного суду Київської області від 11.05.2016 року, ОСОБА_3 відмовлено в поновлені строків на апеляційне оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 01.12.2015 року (а.с.137).

З товарних чеків №000058 від 27.10.2015 року на суму 665.21 гривень, №000030 від 28.11.2015 року на суму 1015.43 гривень, №000087 від 17.11.2015 року на суму 928.60 гривень, №000094 від 14.11.2015 року на суму 859.60 гривень, №000068 від 11.11.2015 року на суму 277.63 гривень, №000122 від 03.11.2015 року на суму 1402.25 гривень, на загальну суму 5148.72 гривень, вбачається, що покупцем та продавцем зазначених в чеках медикаментів є ФОП ОСОБА_10 Відсутні відомості про те, що вказані в чеках медикаменти придбавалися позивачкою (а.с.5-10, 69-76).

Згідно витягу з наказу №106 від 03.11.2015 року КЗ «Макарівський центр ПМСД» ОСОБА_11 в період з 04.11.2015 року по 17.11.2015 року , а саме на 14 календарних днів надавалася відпустка без збереження заробітної плати за згодою сторін (а.с.18, 19).

З листа-відповіді №6 від 08.01.2016 року Філії «Вишгородської станції екстреної медичної допомоги» вбачається, що 27.10.2015 року 17.00 годині дійсно був виклик за адресою: Макарівський район, АДРЕСА_2, до ОСОБА_11, привід виклику: високий тиск, озноб, віднімаються ноги. Бригадою ЕМД Макарівською підстанцією виклик був обслужений. Встановлений попередній діагноз: вегето-судинний криз симпатадреналовий. Вегето-судинна дистонія за змішаним типом. Антено-невротичний синдром. Надана медична допомога: дратоверін 2% 2.0; анальгін 50% 2.0; димедрол 1% 1.0 - внутришньом'язово. (а.с.42).

З характеристики на імя ОСОБА_12 вбачається, що останній працює в ФОП ОСОБА_13 лісорубом. Конфліктних ситуацій за участю ОСОБА_3 не спостерігалося. До виконання робочих обов'язків відноситься відповідально, скарг від колег по роботі не надходило (а.с.68).

Відповідно довідок №418 від 10.03.2016 року, №663 від 10.03.2016 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра (а.с.91, 92).

З листа-повідомлення №01-14/648 від 10.05.2017 року Макарівської центральної районної лікарні вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_2, зверталася за медичною допомогою в період з 25.10.2015 року по 25.12.2015 року амбулаторно в поліклініку: 30.11.2015 року до уролога зі скаргами на болі в попереку з приводу: «Сечокам'яний діатез. Остеохондроз з радикулярним синдромом» та призначено лікування: пластир перців, плазмол, німід в таблетках, витирання. 30.11.2015 року до дерматолога з приводу «Н.zoster" (оперізуючий лишай) та рекомендоване лікування у невролога. 14.12.2015 року до невролога з приводу «Н.zoster" (оперізуючий лишай)….. (нерозбірливий почерк) в полінейропатичним синдромом. Остеохондроз хребта. Вертеброгенний п/к радикуліт з помірним больовим синдромом в стадії загострення в сегментах L1-S…. (нерозбірливий почерк), статико-динамічні розлади ДЕП 1 ст.. з цефалічним синдромом. ГХ П. - надалі розібрати почерк лікаря неможливо (а.с.163-169).

Виникли правовідносини регулюються вимогами ч.1 ст.22 ЦК України, якою передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме: підлягають задоволенню вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі втраченого заробітку 1261.26 гривень, моральної шкоди в сумі 5000.00 гривень на таких підстав.

Оскільки згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 01.12.2015 року ОСОБА_3 27.10.2015 року близько 16.00 години вчинено дрібне хуліганство, а саме: останній кричав та ображав нецензурними словами позивачку. Суд вважає, що позивачці спричинена моральна шкода адміністративним правопорушення вчиненим відповідачем ОСОБА_3 При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд виходити із засад розумності, виваженості, справедливості, вважає можливим стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000.00 гривень. Щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 1261.26 гривні суд виходить з того, що встановлено, що 27.10.2015 року 17.00 годині позивачці надавалася медична допомога бригадою ЕМД Макарівської підстанції, що свідчить про погіршення її стану здоров'я, у зв'язку з чим в подальшому перебувала у відпустці без збереження зарплати за згодою сторін. Позовні вимоги про стягнення вартості медикаментів в розмірі 5148.72 гривень задоволенню не підлягають, оскільки надані позивачко. Товарні чеки не містять відомостей про те, що саме позивачка придбала ці медикаменти, не надані відповідні лікарські призначення.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_9, який пояснював про те, що 27.12.2015 року він був свідком того, як ОСОБА_3 їхав на коні на підводі, ОСОБА_2 йшла попереду, розмовляла з жінкою. ОСОБА_3 під'їхав до магазину, зупинився, коли до нього дійшла ОСОБА_2, то попросив її затриматися, і що далі казав, він. свідок не чув. Але ОСОБА_2 відповіла: -…добре; - та пішла до магазину.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка, оскільки згідно постанови суду від 01.12.2015 року встановлений факт вчинення відповідачем дрібного хуліганства відносно позивачки.

Керуючись вимогами ст.22, ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди й 1261.26 гривень; моральної шкоди в сумі 5000.00 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повне рішення буде складено 12.04.2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя