Постанова

Іменем України

02 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 153/985/17-ц

провадження № 61-9718св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року у складі судді Дзерина М. М. та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Медяного В. М., Матківської М. В., Сопруна В. В.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що у червні 2017 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір, за умовами якого останній зобов'язався придбати електричний котел, гідравлічний насос та інші необхідні інструменти і матеріали та встановити все це обладнання в його будинку. На виконання вказаного договору він передав ОСОБА_5 14 тис. грн. Через декілька днів після укладення договору ОСОБА_5 встановив електричний котел з гідравлічним насосом, однак повністю роботу по їх підключенню не виконав, вказане обладнання за призначенням використовувати неможливо. Крім того, пізніше виявилося, що придбаний ОСОБА_5 котел не новий, а вже був у користуванні.

Добровільно виконати обумовлену договором роботу або повернути сплачені кошти ОСОБА_5 відмовився, тому він звернувся до правоохоронних органів із заявою про шахрайські дії останнього. Місцевим відділом поліції за його заявою була проведена перевірка, за наслідками якої йому повідомлено, що в діях ОСОБА_5 відсутні ознаки кримінального правопорушення, між сторонами вбачаються ознаки цивільно-правових відносин та рекомендовано звернутися до суду.

На підставі вказаного, ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 14 тис. грн. у зв'язку з невиконанням зобов'язання.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторонами у справі не заперечуються обставини щодо наявності між ними зобов'язальних відносин, однак кожна зі сторін зазначає різний зміст цих зобов'язань. Враховуючи передбачений статтями 10, 60 ЦПК України 2004 року обов'язок позивача довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд відмовив у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження передачі відповідачу коштів у розмірі 14 тис. грн, про повернення яких пред'явлено позов.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідач заперечує отримання від позивача коштів у розмірі 14 тис. грн, а позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не встановлені всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, під час розгляду справи, судам неодноразово наголошувалося на тому, що докази, які підтверджують отримання ОСОБА_5 коштів у розмірі 14 тис. грн, містяться в матеріалах перевірки його заяви, поданої до Ямпільського відділення поліції Мигилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, однак суди на вказане уваги не звернули. Крім того, ним були надані суду записи, виконані відповідачем, із зазначенням вартості обладнання та його складових, що також свідчать про отримання коштів.

Відзив на касаційну скаргу відповідачем не подано.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом установлено, що на підтвердження своїх вимог про повернення коштів у зв'язку з невиконанням зобов'язання, позивачем надано лист Ямпільського відділення поліції Мигилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 03 липня 2017 року, в якому зазначено, що за наслідками проведеної перевірки встановлено, що в зазначеній позивачем події щодо відмови у поверненні коштів у розмірі 4 500 грн відсутні ознаки кримінального правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.

Також позивачем надано розрахунок вартості витрат необхідних для купівлі і встановлення електричного котла, виконаний рукописним текстом на аркуші паперу.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки надані позивачем докази не свідчать про наявність зобов'язання відповідача придбати та встановити певне обладнання та про отримання за ці послуги від позивача коштів у розмірі 14 тис. грн. Крім того, ці обставини заперечуються відповідачем (а. с. 22-23).

За відсутності документальних доказів змісту зобов'язання відповідача, суд обґрунтовано вважав безпідставним твердження позивача про невиконання ним цього зобов'язання.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають оскільки наданий позивачем розрахунок не є належним і допустимим доказом на підтвердження отримання відповідачем від позивача коштів, оскільки не містить таких даних.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року було задоволено клопотання ОСОБА_4 й витребувано з Ямпільського відділення поліції матеріали перевірки по його заяві. Однак судом встановлено, що вказані матеріали складені на підставі заяви ОСОБА_4 та не містять будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження його вимог.

Доводи касаційної скарги по суті стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи

касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк