ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

за участю представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна у натрі, посилаючись на те, що вона є власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_2. Інші 5/6 частини належать відповідачу по справі, яка фактично користується усім будинком та надвірними будівлями і відмовляється в добровільному порядку визначити частки в натурі. На запропонований варіант сплати вартості частки позивача, відповідач відмовилася від досудового уреголювання спору, що стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області (головуючий суддя Бутенко В.О.) від 20 жовтня 2016 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з призначенням по справі судової будівельно-технічної.

13.04.2018 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи за № 18229/16-43 від 30.03.2018 року.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року цивільну справу за позовної заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна у натурі прийнято до свого провадження та відновлено провадження по справі.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2018 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити, в подальшому представник позивача до суду не з"явилася про причини неявки суду не повідомила, позивач зазначила, що вона самостійно буде підтримувати заявлені нею позовні вимоги. Після смерті чоловіка вона отримала у спадок 1/6 частину вказаного житлового будинку. Як власник частини будинку має бажання користуватися належним їй майном. Просить суд виділити їй належну частину будинку та господарських будівель та споруд.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що дійсно позивачці належить 1/6 частина житлового будинку але за висновком експерта поділити між співласниками на 1/6 та 5/6 ідеальних часток неможливо, скльки на частку позивача недостатня площа. І хоча експертом зазначається про можливість виділення від відхилення від ідеальних часток однак, перед експертом дані питання не ставилися, як і не зазначено у висновку сплати розміру компенсації при зміні часток. Просять у задоволені позову відмовити у зв"язку з його недоведеністю.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, судом встановлено, що позивачу по справі - ОСОБА_1 належить 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_2 згідно свідоства про право на спадщину за законом від 05.06.2014 року, посвідченого Бігіч С.Ю., державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за №1586 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2014 року. Інші 5/6 частини належать відповідачу по справі ОСОБА_3 дані факти визнанні сторонами.

Стаття 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.361 ЦК України встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Виходячі з положень ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об'єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користу- ванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз'яснень, що містяться в п. 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинк у в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими при- міщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2016 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про можливі варіанти поділу домоволодіння (житлового будинку та надвірних будівель) АДРЕСА_2 відповідно до часток у спільній частковій власності.

На виконання даної ухвали експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано Висновок експерта № 18229/16 від 30.03.2018 року (а.с.84-101).

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз'яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі (ст. 62 ЦПК України) (нова редакція ст.110 ЦК України) висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим в судовому рішенні.

Згідно даного Висновку експертом зазначено, що поділити будинок АДРЕСА_2 між співласниками на 1/6 та 5/6 ідеальних часток неможливо, оскільки на частку 1/6 припадає площа, недостатня для влаштування окремої однокімнатної квартири у відповідності до вимог пунктів 2.21, 2.22, 2.23, 2.24, 2.30 ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки.Основнні положення".

Технічно можливі варіанти (ІІ варіанти) поділу будинку з відхиленням від ідеальних часток та з врахуванням переобладнення або влаштування прибудови.

Таким чинном, поділ вказаного житлового будинку між співласниками можливий лише при умові відступу від ідеальних часток за умови переобладнення або прибудови.

Як вбачається з ІІ варіанту на який посилається позивач, для переобладнення приміщень зазначеного будинку у відповідності до даного варіанту поділу та вимог нормативних будівельно-технічних документів необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи: закласти дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-3; влаштувати вхід в приміщення 1-3; влаштувати перегородку в приміщенні 1-3; влаштувати прибудову до приміщення 1-3 для розміщення в ній приміщень для квартири співласника 1/6 частки.

Стаття 152 ЖК УРСР передбачає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

У своєму висновку (а.с.94) експерт зазначив, що для влаштування прибудови необхідно розробити проект.

Прибудова - це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Чинним Законодавством передбачено, що у випадку необхідності перепланувань чи виконання інших будівельних робіт, необхідно звернутися до Державної архітектурної будівельної інспекції та зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно п.1 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджений Постановою КМУ від 13.04.2011 року №466 будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації, капітального ремонту. Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76 визначено, що реконструкція житлового будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Таким чином, технічний поділ можливо провести лише з відхиленням від ідеальних часток та з урахуванням проведення реконструкції і переобладнення приміщень будинку для приведення їх у відповідність до вимог будівельно-технічних нормативних документів, які обумовлюються розробкою і погодженням у встановленому законом порядку проектно кошторисною документацією.

Відповідно до вимог передбачених пунктами 7, 18 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» звертаючись з позовом, необхідно до винесення рішення надати суду докази реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт або відмову у такій реєстрації, цим самим підтвердити на дійсність своїх намірів щодо виділу своєї частки і рішення суду не ґрунтувалося на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було запропоновано позивачу надати суду вищезгадану документацію та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, однак ОСОБА_1 вказаних документів суду не надала, а тому відсутні підстави для поділу спірного будинку в натурі за запропонованим варіантом.

Також, відповідно до вказаного варіанту розподілу змінюється частка співласників.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна у натрі вказавши в позовній заяві вимоги про поділ в натурі майна, що перебуває у її з відповідачем спільній частковій власності будинку АДРЕСА_2, а саме визнати за нею право власності на кімнату 1-3, а також право власності на 1/6 частину надвірних будівель та споруд або присудити варіант поділу будинку згідно висновку будівельно-технічної експертизи.

В ході розгляду справи вказані позовні вимоги відповідно до зазначеного висновку експерта, не змінювалися і не уточнювалися.

Отже, в изначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, а аналіз наведеного вказує на те, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток за наведених вище обставин неможливо.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, які не були спростовані сторонами з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.355,356,361,363,364,367,1218 ЦК України, ст.152 ЖК УРСР, Постанови ПВС України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», Постанови КМУ від 13.04.2011 року №466 «Про затвердження Порядку виконання будівельних робіт», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.АДРЕСА_1 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.АДРЕСА_2 про поділ майна у натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей