справа №619/2322/18
провадження №2/619/1131/18
04 жовтня 2018 року
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» про розірвання договору оренди землі.
ОСОБА_4 звернувся в Дергачівський районний суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» про розірвання договору оренди землі.
Пунктом 6 Договору визначено строк його дії - 10 років.
Відповідно до п. 37 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Тобто термін дій договору - до 19.01.2019.
Пунктом 7 Договору сторони погодили внесення орендарем орендної плати у грошовій або натуральній формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що станом на день укладення договору становило 1 857,88 грн. на рік. Відповідно до п. 8 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.
Згідно з п. 9 Договору, орендар зобовязаний вносити орендну плату до 31 грудня поточного року.
Всупереч вимогам чинного законодавства та погоджених сторонами умов Договору, орендар не сплачує позивачу орендну плату за Договором з 2012 року включно, тобто на даний час має місце систематична несплата орендної плати прострочена сплата 6 платежів з орендної плати.
Відповідач здійснює істотне порушення умов укладеного договору, не виконує своїх обовязків, яких орендодавець має право вимагати від нього відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», систематично не сплачує позивачеві орендну плату, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити та справу розглядати за його відсутності у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутністю в заочному судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 6 Договору визначено строк його дії - 10 років.
Відповідно до п. 37 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Тобто термін дій договору - до 19.01.2019.
Пунктом 7 Договору сторони погодили внесення орендарем орендної плати у грошовій або натуральній формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що станом на день укладення договору становило 1 857,88 грн. на рік. Відповідно до п. 8 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.
Згідно з п. 9 Договору, орендар зобовязаний вносити орендну плату до 31 грудня поточного року.
Всупереч вимогам чинного законодавства та погоджених сторонами умов Договору, орендар не сплачує позивачу орендну плату за Договором з 2012 року включно, тобто на даний час має місце систематична несплата орендної плати прострочена сплата 6 платежів з орендної плати.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» закріплено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За визначенням, що міститься у ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Підсумовуючи викладене, констатуємо, що договір оренди землі є відплатним правочином, користування земельною ділянкою має здійснюватись орендарем за обовязкової сплати орендодавцеві орендної плати у розмірі та в строки, обумовлені сторонами договору.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 251 ЦК України терміном є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 252 ЦК України).
За визначенням, що міститься у ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у раз істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друг; сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Спеціальною нормою закону - ст. 31 Закону України «Про оренду землі», - передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше н передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бут достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Згідно з положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України.
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Верховний суд України у постанові від 12.12.2012 р. у справі № 6-146цс12 висловив правову позицію, відповідно до якої разова несплата орендної плати не має ознаки систематичності та не є підставою для розірвання договору. Логічно, що несплата орендної плати два та більше разів поспіль, власне, становить таку підставу.
Оскільки відповідачем допущено систематичну несплату орендної плати, що є порушенням умов договору оренди земельної ділянки від 05.06.2008, суд вважає можливим розірвати зазначений договір.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 629, 651 ЦК України, ст.ст.13, 21, 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 351, 352, 354, ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Повне найменування (імя) сторін:
позивач: ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;
Суддя Н. Ю. Кононихіна