Справа № 522/2989/18
Провадження № 2/522/5387/18
УХВАЛА

10 квітня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в сумі 22141,60 грн. та судових витрат на загальну суму 7504,80 грн., а всього стягнути 28941,60 грн.

Позивачем суду надані докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається у позові, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне порушення, копія заяви та відповіді страхової компанії, експертний висновок про суму збитків по ДТП.

26 лютого 2018 року представником позивача по довіреності ОСОБА_3 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду так як, на думку позивача, є всі підстави вважати, що відсутність арешту вказаного майна дозволяє відповідачеві, здійснити відчуження цього майна на користь третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту частки квартири, передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його ціну, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття арешту майна, яке належить відповідачеві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальнаможливість відчуження частки квартирина користь третіх осіб, що в поєднанні з відсутністю іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд також знаходить, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

Крім того, суд бере до уваги наявність у позивача зареєстрованого місця проживання на території України за адресою: АДРЕСА_2. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Таким чином, суд робить висновок про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом арешту 1/6 частки квартири.

Керуючись ст..ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України.

СУДДЯ:

10.04.2018