Справа № 413/2460/12
У Х В А Л А

06 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали подання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

встановив:

Головний державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся із подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, відносно ОСОБА_4.

Подання вмотивоване тим, що на виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження АСВП № 56139373 з виконання виконавчого листа № 2/0413/2165/2012 виданого 14.05.2013 року виданого Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 30000 грн.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Однак, в розумінні цієї норми ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов'язків за рішенням суду, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Частиною 4 ст. 441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що дійсно на виконанні у державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг перебуває виконавче провадження АСВП № 56139373 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 30000 гривень, також стягнути судові витрати по справі ту розмірі 300 гривень та витрати повязані з правовою допомогою у розмірі 300 гривень.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 06.08.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_4 отримав Постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, для нього настав обовязок для здійснення будь яких дій щодо вирішення питання стягнення грошових коштів.

03.09.2018 року та 10.10.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою мешкання боржника, а саме: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану, боржник був відсутній за вказаною адресою, про що було складено відповідні акти у присутності понятих ОСОБА_6, ОСОБА_7

В матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем вчинялись будь які дії, направлені на встановлення місця знаходження та виклик ОСОБА_4 до виконавця з метою надання пояснень та зясування обставин щодо причин невиконання рішення суду.

В п.5 ч.1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України та в'їзд в України громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання цих зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Також, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Приймаючи до уваги узагальнення судової практики Верховного Суду від 01.02.2013 року, щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Наявність у боржника невиконаних зобов'язань за рішенням суду сама по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Аналіз зазначених норм і фактів дає підстави для висновку того, що доводи державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо умисного ухилення ОСОБА_4 від виконання зобовязань є не обґрунтованими. Державним виконавцем не доведено, що підставами невиконання його вимог відбувається не через відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану тощо. Крім того, доказів щодо отримання ОСОБА_4 постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження до матеріалів справи, не надано. Отже, нормами чинного законодавства держави Україна не передбачено обмеження права виїзду особи за межі України, якщо умисне ухилення від виконання зобовязання не знайшло обєктивного підтвердження.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстави для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження права ОСОБА_4 у виїзді за межі України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

постановив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з моменту її оголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. Н. Борис