Справа № 639/1214/18
Провадження № 2-о/639/55/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Тіщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2018 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Жовтневого районного суду м. Харкова зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №451 від 28.07.2012 року та після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_2, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що 28.07.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб, який був зареєстрований у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 451 від 28.07.2012 року. 28.04.2015 року у заявників, народився син - ОСОБА_4, про що 12.05.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено актовий запис №264. На протязі останнього часу (більш ніж рік) сімейне життя між заявниками поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення між заявниками спільного господарства та сумісного проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Заявник ОСОБА_1 вказує, що зустрів іншу жінку, з якою мешкає разом та веде спільне господарство, бажає укласти шлюб. Заявники, до подання позову до суду, намагалися в досудовому порядку врегулювати спір, але примирення між ними неможливе, сімейні правовідносини між ними фактично припинені. Існування між заявниками шлюбних правовідносин порушує права ОСОБА_1 на укладання шлюбу з іншою жінкою. Майнового спору між заявниками немає. Прізвище після розірвання шлюбу заявник ОСОБА_2 вирішила не змінювати, місцем проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, після розірвання шлюбу, за взаємною згодою заявників, буде вважатися місце проживання його матері ОСОБА_2.

У звязку з викладеним заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

В судове засідання учасники справи не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також вказали, що підтримують вимоги, викладені у спільній заяві про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що вимоги заявників підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 451 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №187486, виданим 28.07.2012 року (а.с. 17).

За час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис №264 і підтверджено копією свідоцтва про народження серії ІВЛ №406359, виданого 12.05.2015 року (а.с. 18).

28.02.2018 року між батьками дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №441. Згідно з договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились про місце проживання дитини та про порядок здійснення батьківських прав батьком в тому числі про порядок, строки та розмір аліментів, який мешкатиме окремо від дитини. Місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання матері (а.с.22-24).

За змістом ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 109 СК України передбачена можливість розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Вказано, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до положення ч.3 ст.293 ЦПК України справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей розглядаються у порядку окремого провадження.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.8 Постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Судом встановлено, що спільна заява ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, від дня подання заяви 07.03.2018 року сплинув один місяць і заява про розірвання шлюбу не відкликана заявниками, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Судом також перевірено зміст посвідченого нотаріально договору від 28.02.2018 року і встановлено, що даним договором повною мірою та відповідно до закону врегульовані між батьками питання щодо проживання дитини, умови здійснення ними права на особисте виховання дитини, строк, порядок і розмір сплати аліментів на дитину.

Враховуючи наведене, зясувавши наявну взаємну волю подружжя щодо розірвання шлюбу, про що складені особисті письмові заяви, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню, при цьому прізвище заявника ОСОБА_2 залишається без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 76-81, 89, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, ст. ст. 24, 109 СК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.07.2012 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №451.

Прізвище заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявники:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МН №256604 виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29.03.2002 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61052, АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: 61202, АДРЕСА_2;

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МТ №253120, виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 25.09.2012 року, зареєстрована та проживає за адресою: 61052, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя Н.В. Баркова