Номер провадження: 22-ц/785/3661/18
Номер справи місцевого суду: 500/6018/16-ц
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну представника Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про зобов'язання провести розрахунок премій, стягнення заборгованості зі сплати заробітної плати (преміальних), середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене під головування судді Грубіян Л.І. 10 січня 2018 року в м. Ізмаїл, -

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки належних звільненому працівникові сум (т. 1, а.с. 1-2).

05 грудня 2016 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову та стягнення заборгованості, невиплачених премій, середнього заробітку за час невиплати премій, а також моральної шкоди (т. 1 а.с. 38 - 40).

28 березня 2017 року від позивача надійшла заява про зміну підстави позову, в якій викладені вимоги про зобов'язання відповідача КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» провести нарахування премій за період з 24 травня 2012 р. по 11 серпня 2016 р. у сумі 6 201, 64 грн., стягнути з відповідача заборгованість зі сплати заробітної плати (преміальних) в сумі 6 201,64 грн., середній заробіток за період з 11 серпня 2016 р. по 29 березня 2017 р. (час затримки виплати належних сум) в сумі 32 517,48 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., посилаючись на те, що відповідно до наказів КП «ІВУВКГ» № 216 від 24 травня 2012 р. та № 469 від 22 грудня 2014 р., за період з 24 травня 2012 р. по 11 серпня 2016 р. йому мали бути нараховані та виплачені премії у сумі 6 201, 64 грн., що відповідачем зроблене не було, у зв'язку із чим ОСОБА_2 просив суд зобов'язати відповідача нарахувати та стягнути з нього суму премій, середній заробіток за час затримки виплати належних сум відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, а також моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, які він зазнав у зв'язку із непроведенням з позивачем розрахунку, внаслідок чого він і його сім'я були позбавлені нормального життєвого існування, призвели до погіршення стану здоров'я та необхідності лікування (т. 2, а.с. 47-54).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», у відповідності до наказів КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» № 216 від 24 травня 2012 року та № 469 від 22 грудня 2014 року, провести нарахування ОСОБА_2 премії в межах дії вищевказаних наказів. Стягнуто з КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 гривень. Стягнуто з КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. В решті частині позову відмовлено (т. 2, а.с. 150-152).

В апеляційній скарзі КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» просить рішення суду скасувати повністю, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, на думку апелянта, ОСОБА_2 було сплачено усі належні премії згідно наказів (т. 2, а.с. 223-230).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав, що позивачу відповідачем неправомірно не була сплачена складова частина заробітної плати - премія, чим, відповідно, була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з отриманням меншої заробітної плати на яку він мав право розраховувати, що погіршило матеріальне становище позивача та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення рівня матеріального становища, яке існувало до порушення.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював в КП «ІВУВКГ» з 18 травня 2012 р. по 17 грудня 2014 р. на посаді інспектора абонентного відділу, а з 17 грудня 2014 р. по 11 серпня 2016 р. - керівником групи з роботи з іншими споживачами.

Наказом № 439 від 11 серпня 2016 року позивач був звільнений з посади керівника групи по роботі з іншими споживачами КП «ІВУВКГ» за ст. 36 п.1 КЗпП України (за згодою сторін (т. 1 а.с. 6)).

Наказом начальника КП «ІВУВКГ» № 216 від 24 травня 2012 р. була створена комісія з розгляду актів про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, до складу якої включений ОСОБА_2, а також комісія з розгляду актів про протікання води із дооблікових мереж абонентів в складі, в тому числі, інспектора абонентського відділу ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 81 - 82, 153 - 154, т. 2 а.с. 2 - 3). Однак, з тексту наведеного Наказу вбачається, що ним не передбачене преміювання працівників.

28 квітня 2014 року Наказом начальника КП «ІВУВКГ» № 123 внесені доповнення до наказу № 216 від 24 травня 2012 р., а саме: доповнено п. 8, згідно якого за виявлення порушень правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення зі складанням відповідного акта, вирішено преміювати працівників КП «ІВУВКГ» відповідно до Порядку преміювання, викладеного в додатку № 7 (т. 1 а.с. 162, т. 2 а.с. 7).

Зазначеним наказом № 123 від 28 квітня 2014 р. додано Порядок преміювання працівників за виявлення порушень Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України зі складанням відповідних актів, згідно п. п. 2, 3, 6 якого секретар комісії з розгляду актів визначає оплату нарахованих сум за безоблікове (бездоговірне) чи інше споживання води та скид стоків, та вносить відповідні записи в журнал реєстрації рішень комісії з розгляду актів. Після повної оплати суми по акту секретар комісії розраховує суму премії працівникам. Працівники, які звільнилися за власним бажанням чи за ініціативою адміністрації, до повної оплати суми по акту, преміюванню не підлягають (а.с. 163, т. 2 а.с. 8).

22 грудня 2014 року начальник КП «ІВУВКГ» видав Наказ № 469, яким створено комісію з розгляду актів про порушення правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України в складі, в тому числі, члена комісії - керівника групи з роботи з іншими споживачами ОСОБА_2 Пунктом 4 Наказу передбачено, що за виявлення порушень правил користування системами централізованого комунального постачання та водовідведення в населених пунктах України зі складанням відповідного акту та (або) за участь у розгляді актів про порушення правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, вирішено преміювати працівників комунального підприємства «ІВУВКГ» відповідно до Порядку, викладеного у додатку № 4 (т. 1 а.с. 83, т. 2 а.с. 10). Наказом № 216 від 24 травня 2012 року затверджено положення про створення комісії з розгляду актів про порушення «Правил користування системами централізованого комунального водоспоживання та водовідведення в населених пунктах України», порядку преміювання останнім встановлено не було. Виконання цього наказу проводилось згідно виконання функціональних обов'язків робітників.

Пунктом 7 Порядку від 22 грудня 2014 р. передбачено, що преміюванню не підлягають працівники, що звільнилися за власним бажанням або за ініціативою адміністрації підприємства, до повної оплати суми за актом.

Тобто, із вищевикладеного вбачається, що право на премію мали працівники КП «Ізмаїльське ВУВКГ», в тому числі і позивач ОСОБА_2, фактично з 28 квітня 2014 року, які виявляли порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, та входили до складу комісії при розгляді питань порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, після сплати порушниками суми шкоди за актом у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що суми за всі Акти, складені при виявленні порушень Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, були виплачені позивачу ОСОБА_2 у повному обсязі, про що свідчать службові записки та розрахункові листки.

Оскільки вищевказаними нормативними актами, які не були оскаржені у встановленому законом порядку позивачемОСОБА_2 встановлено, що не підлягають преміюванню порушення, які не є бездоговірними (безобліковими); не підлягають преміюванню працівники, звільнені за власним бажанням чи за ініціативою адміністрації підприємства, а також з урахуванням того факту, щопорядок преміювання був затверджений наказом № 469 від 22 грудня 2014 р., згідно якого з позивачем був здійснений повний розрахунок тасплачено всі премії згідно наказів, - підстави для задоволення позову, на думку колегії суддів апеляційного суду, відсутні.

Що стосується вимог позивача про стягнення суми моральної шкоди, то колегія суддів зауважує, що підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно із ст.237-1 КЗпП України, є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки при розгляді даної цивільної справи апеляційним судом встановлена відсутність факту порушень законних прав та інтересів ОСОБА_2 з боку відповідача КП «Ізмаїльське ВУВКГ», то вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 січня 2018 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 січня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про зобов'язання провести розрахунок премій, стягнення заборгованості зі сплати заробітної плати (преміальних), середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 05 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: С.О. Погорєлова

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе