АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/614/17Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/789/280/18 Доповідач - Загорський О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

за участі ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 604/614/17 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2017 року, ухваленого суддею Сташків Н.Б., повний текст якого виготовлений 28 грудня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

19.07.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. З жовтня 2013 року з відповідачем спільно не проживають, намагання налагодити сімейні відносини виявились безрезультатними. Позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, на примирення не згідна, а тому просить розірвати шлюб, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, прізвище змінювати на дошлюбне не бажає.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27.12.2017 року позов задоволено і розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Вказує, що суд не врахував бажання відповідача приймати участь у розгляді справи, поважні причини неприбуття його в судове засідання і розглянув справу за його відсутності.

Зазначає, що сторони мають подвійне громадянство, проживають у Польщі і саме з республікою Польща сторони мають найбільш тісний зв'язок.

10.05.2017 року Окружним судом у м. Варшава заведена справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який на даний час не розглянуто, а тому позов поданий до Підволочиського районного суду Тернопільської області підлягав залишенню без розгляду.

Що судом у рішенні не відображено дійсних обставин які є підставою для припинення сімейних стосунків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказала, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки мотиви та підстави щодо скасування рішення суду є безпідставними та не обгрунтованими, що громадянин України, який набув громадянство іншої країни не втрачає українське громадянство.

Звертала увагу суду на те, що судом першої інстанції в повному обсязі з"ясовано обставини що мали значення для справи та не порушено норми процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задоволити з підстав викладених в ній.

Спростовуючи пояснення представників ОСОБА_3, що дана справа про розірвання шлюбу повинна бути розглянута судом в Україні за визначенням Верховного Суду України представник зазначила, що Верховний Суд України своєю Ухвалою визначив підсудність справи і суд першої інстанції приймаючи рішення по справі повинен був врахувати, що позивач подаючи позов про розірвання шлюбу в Україні в липні 2017 року, ще раніше - в травні 2017 року подала позов про розірвання шлюбу в Окружний суд у Варшаві і на даний час її позов у Варшаві не розглянуто, а тому Підволочиський районний суд повинен був залишити її позов без розгляду.

Просили долучити до матеріалів справи довідку про те, що в Польщі розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до її довірителя про розірвання шлюбу.

Представники ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вказали, що присутній в залі ОСОБА_1 і ОСОБА_1 це є одна і та особа, а їх довірителька знає про розгляд справи сьогодні .

Пояснюючи поданий через канцелярію суду лист своєї довірительки про відклик її позовної заяви про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 /ОСОБА_1/ в Окружний суд у Варшаві вказали, що рішення Суду щодо припинення провадження вони можуть представити десь не раніше місяця червня.

Зазначили, що набуття Польського громадянства не означає автоматичну втрату громадянства України.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам.

Судом першої інстанції встановлено - згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим повторно 31 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 29 квітня 2006 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - «ОСОБА_1».

Під час перебування у шлюбу в сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження Жирардув, Польща, що стверджується випискою з свідоцтва про народження у завіреному перекладі з польської мови на українську, засвідченому присяжним перекладачем української мови в Варшаві 13 липня 2017 року.

В силу вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Питання підсудності цивільних справ врегульоване зокрема ст.29 та ст. 497 ЦПК України яка передбачає, що підсудність цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія "підсудність" застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

На цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності.

Норми статей ЦПК України передбачають загальну, територіальну та виключну підсудність. Закон України "Про міжнародне приватне право" (ст. 75-77) передбачає договірну, загальну, альтернативну та виключну підсудність.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог ст.ст. 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" та нормами відповідних міжнародних договорів.

Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом ( ст. 1, ч. 1, п. 3, ст.ст. 75-77 Закону).

Визначення поняття "іноземний елемент" наведено у ст. 1, ч. 1, п. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Як вбачається з рішення керівника відділу РАГС м. ст. Варшава від 25.11.2009 року постановлено змінити ім"я ОСОБА_1 на "ОСОБА_1" /а.19/.

З завіреного перекладу паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він громадянин Республіки Польща /а.с. 30-31/.

Рішенням районного суду в Легіонові в Польщі - 10.07.2014 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь його малолітньої дочки - ІНФОРМАЦІЯ_1, які мають бути сплачувані на руки законному представнику малолітньої ОСОБА_3. /а.с.73/.

З належно завіреного з Польської мови перекладу про вручення ОСОБА_1 копії позову про розірвання шлюбу вбачається, що позов про розірвання шлюбу подано ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в Окружний суд у м.Варшава, U1 Сімейне апеляційне відділення. Номер справи U1 С 796/17. Дата 10.05.2017 року /а.с. 25/ .

Ухвалою Верховного Суду України від 06.09.2017 року підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визначено Підволочиський районний суд Тернопільської області /а.с.48/.

Довідками від 11.08.2017 року /а.с.102/ та довідкою від 23.03.2018 року підтверджено, що в Окружному суді у м.Варшава, U1 Сімейне апеляційне відділення розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу .

Приходячи до переконання про скасування рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області і залишення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу без розгляду, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України, колегією суддів враховано вище вказане, матеріали справи, представлені та здобуті докази, та факт того, що:

- наявна в матеріалах справи довідка Підволочиської селищної Ради від 15.01.2018 року про реєстрацію ОСОБА_3 в с.Галущинці з 19.07.2017 року /а.с.104/, як і подана в той же день - 19.07.2017 року ОСОБА_3 до ОСОБА_1 позовна заява про розірвання шлюбу не спростовують факт того, що позов про розірвання шлюбу подано ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в Окружний і в суд у м.Варшава, U1 Сімейне апеляційне відділення до 19.07.2017 року ще 10.05.2017 року /а.с. 25/ ;

- Твердження представника ОСОБА_1. що Верховний Суд України своєю Ухвалою визначив підсудність справи і суд першої інстанції приймаючи рішення по справі повинен був врахувати, що позивач подаючи позов про розірвання шлюбу в Україні в липні 2017 року, ще раніше - в травні 2017 року подала позов про розірвання шлюбу в Польщі і на даний час її позов в Польщі не розглянуто, а тому Підволочиський районний суд повинен був залишити її позов без розгляду представниками ОСОБА_3 не спростовано.

- Представники ОСОБА_3 пояснюючи поданий через канцелярію суду лист своєї довірительки про відклик її позовної заяви про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 /ОСОБА_1/ в Окружний суд у Варшаві вказали, що рішення Суду з Польщі, щодо провадження по справі за позовом їх довірительки ними в апеляційний суд може бути представлено не раніше місяця червня.

Ніяких клопотань при розгляді апеляційної скарги в суді представники ОСОБА_3 не заявляли.

- Згідно вимог ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом 60 днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (ст. 16, ч. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Згідно зі ст.ст. 60, ч. 1, 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.

Дочка подружжя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження Жирардув, Польща /а.с.5-7;

Рішення керівника відділу РАГС м. ст. Варшава від 25.11.2009 року постановлено змінити ім"я ОСОБА_1 на "ОСОБА_1" /а.19/.

З завіреного перекладу паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він громадянин Республіки Польща /а.с. 30-31/.

Рішенням районного суду в Легіонові в Польщі - 10.07.2014 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь його малолітньої дочки - ІНФОРМАЦІЯ_1, які мають бути сплачувані на руки законному представнику малолітньої ОСОБА_3. /а.с.73/.

З належно завіреного з Польської мови перекладу про вручення ОСОБА_1 копії позову про розірвання шлюбу вбачається, що позов про розірвання шлюбу подано ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в Окружний суд у м.Варшава, U1 Сімейне апеляційне відділення. Номер справи U1 С 796/17. Дата 10.05.2017 року /а.с. 25/ .

З наявних в справі завірених, та перекладених на українську мову документів вбачається, що відповідач є громадянином Республіки Польща, де проживає і працює /а.с. 26-31/.

Матеріали справи - а.с. 68-84 вказують, що позивач і відповідач проживають і працюють в Республіці Польща, їх донька відвідує дитячий садок "Весоле місе" у Прушкові, ОСОБА_3 у Прушкові належить 1/1 частки три кімнатної квартири - вказаного ніхто з учасників процесу при розгляді апеляційної скарги не заперечував і не спростовував.

За вказаних матеріалів справи, представлених та здобутих доказах, доводи апеляційної скарги, що позовна заява щодо розірвання шлюбу між подружжям, має розглядатись судом в Республіці Польщі ґрунтується на законі.

З огляду на викладене, та враховуючи, що позивач звернулась ще 10.05.2017 року в Окружний суд у м. Варшава і була заведена справа за її позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яка на час подачі позову про розірвання шлюбу - в Підволочиський районний суд - 19.07.2017 року, на час розгляду справи та ухвалення рішення в Окружному суді у м. Варшава ще не була розглянута, то позов поданий до Підволочиського районного суду Тернопільської області підлягав залишенню без розгляду.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу між сторонами, суд першої інстанції не врахував наведені норми матеріального й процесуального права, розглянув справу порушивши правила підсудності в силу ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ст. 374, ч. 1, п. 4 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно зі ст. 377, ч. 1 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із залишенням позовної заяви без розгляду з підстав, визначених ст. 257 ЦПК України.

Положенням ст. 257, ч. 1, п. 4 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Колегія суддів вважає, що рішення Підволочиського районного суду від 27 грудня 2017 року слід скасувати та прийняти постанову про залишення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу без розгляду.

Як вказали представники сторін - позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 /ОСОБА_1/ про розірвання шлюбу в Окружному суді у м. Варшава на час розгляду даної апеляційної справи ще не розглянуто.

На підставі Закону України "Про міжнародне приватне право" та керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 377, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів суду апеляційної інстанції ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2017 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Судові витрати покласти на сторони в межах сум ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.О. Загорський