печерський районний суд міста києва
Справа № 201/5579/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2018 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

І. За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить суд звільнити її довірителя від сплати судового збору за його подання на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на те, що позивач є споживачем фінансових послуг, а також посилаючись на те, що вона є одинокою матір'ю з дитиною віком до чотирнадцяти років, що підтверджується належними доказами, має тяжкий матеріальний стан і тимчасово не працює.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови: розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

На підставі положень частини першої статті 8 вказаного Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, як визначено частиною другою цієї статті Закону України «Про судовий збір». Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи долучені до позовної заяви додатки, серед яких копія свідоцтва про народження у 2015 році її сина, довідок №№ 1140/1, 1140/2, 1140/3 від 23 травня 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Індустріального району у м. Дніпрі про отримання допомоги на одну дитину одиноким матерям, отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні однієї дитини, клопотання позивача ОСОБА_1, зазначене представником ОСОБА_4 у прохальній частині позовної заяви, про звільнення її від сплати судового збору підлягає задоволенню частково - до ухвалення судового рішення у справі.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Закон України «Про захист прав споживачів» надає визначення поняттю «послуга», закріпленому пунктом 17 статті першої, як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Вказаний спеціальний закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до пункту 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

За пунктом 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відтак, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норма Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється і тому посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

ІІ. За приписами норм ст.ст. 42, 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, держава.

У позовній заяві позивач повинен викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, що є певною формою захисту, у який позивач просить захистити свої цивільні права та інтереси, тому має суттєве значення при розгляді справи (частина перша ст. 175, пункт 4 частини третьої ст. 175 ЦПК України).

Із змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є оспорювання дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, тому відповідачем у таких спорах є сам приватний нотаріус.

Разом з тим, заявник вказала відповідачем ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що, на її думку, несе юридичну відповідальність за вчинення приватним нотаріусом Бондар І. М. нотаріальної дії у вигляді виконавчого напису. При цьому позовних вимог до ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» заявник не пред'являє.

Тобто, зазначивши відповідачем стягувача за виконавчим написом, заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, акт індивідуальної дії, складений іншою особою.

Відповідно, позивачу необхідно уточнити коло учасників справи, зокрема особу відповідача (-ів), узгодивши з позовними вимогами до нього / них.

ІІІ. Положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Разом з тим додатки до позовної заяви - копії документів не містять підпису із зазначенням дати засвідчення ані позивача, ані уповноваженого представника.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду нової позовної заяви, з урахуванням викладених вимог до неї, у тій кількості її примірників та додатків, скільки осіб заявлено відповідачами та третіми особами у справі.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

Положеннями статей 84, 182-183 ЦПК України встановлено порядок звернення до суду із клопотанням про витребування доказів, у разі, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, а статті пунктом 6 частини першої статті 150 вказаного Кодексу передбачено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, як один з видів забезпечення позову, клопотання про що повинно відповідати вимогами ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_4 задовольнити частково, а саме відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 704, 80 грн (на реквізити: отримувач коштів: УК (Управління казначейства) у Печерському районі; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 38004897; рахунок отримувача: 6007; банк отримувача: ГУ ДКСУ (Головне управління Державної казначейської служби України) у м. Києві; код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;050; «Судовий збір», Печерський районний суд м. Києва, вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору) до ухвалення судового рішення у справі.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити заявнику, що статтями 84, 182-183 Цивільного процесуального кодексу України визначено вимоги до форми та змісту письмової заяви про витребування доказів, а також статтею 151, з врахуванням згадуваних 182-183, вказаного Кодексу - вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова