Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/1361/17 Головуючий у 1 інстанції: Апалькова О.М.
Провадження № 22-ц/778/942/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» липня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4, на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 липня 2014 року помер її син ОСОБА_7

Крім неї спадкоємцями після смерті сина є його батько та її чоловік - ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб ОСОБА_7 зі ОСОБА_3 розірвано 05 серпня 2010 року.

Спадковим майном є квартира АДРЕСА_1, яка була подарована ОСОБА_7 її чоловіком на підставі договору дарування від 20.03.1998 року. Після смерті сина вона з чоловіком мешкає у вказаній квартирі.

23 серпня 2017 року вона з ОСОБА_6 звернулися до державного нотаріуса Приазовського районного нотаріального округу ОСОБА_8 для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина, однак нотаріусом їй було відмовлено в зв'язку з пропуском шестимісячного строку.

Зазначила, що не зверталась до нотаріуса, оскільки зазначена квартира належала їй та її чоловіку та була подарована ОСОБА_7 на повноліття, вважала, що квартира після смерті сина належить їй з чоловіком. Крім того, вона з чоловіком тривалий час не могла знайти оригінал договору дарування квартири, який є єдиним правовстановлюючим документом на квартиру.

На підставі зазначеного просила визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 позов задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого 07 липня 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення прав неповнолітньої ОСОБА_4, відсутність поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що ОСОБА_5 не має права на апеляційне оскарження, ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України мала можливість самостійно здійснювати дії щодо прийняття спадщини, судом першої інстанції вірно встановлено наявність поважних підстав пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачем з поважних причин пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналогічні вимоги містяться в ст. 263 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 липня 2014 року помер син позивачки ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 296992, виданого 10 липня 2014 року Відділом держави реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 70 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 346384, виданого повторно 12 вересня 2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий №7 (а.с. 7), вбачається, що батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначені: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_5.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ЖС №073143, виданого 05 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.9), шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 48 від 05 серпня 2010 року.

Згідно з копією договору дарування квартири НГ 0533595 від 20 березня 1998 року ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_7 прийняв у дар двокімнатну квартиру № 22, що розташована у смт.Приазовське, вул.Пушкіна, будинок № 23 (а.с. 10).

За довідкою, виданою ОСОБА_5 Приазовською селищною радою Приазовського району Запорізької області № 1161 від 12 вересня 2017 року, ОСОБА_7 був зареєстрований та постійно мешкав з 14 червня 1996 року по день смерті 07 липня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2, звісні спадкоємці: мати - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

За приписами статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

За приписами частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Закон не містить чітко визначеного поняття поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

При цьому, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

ОСОБА_5П посилалась на те, що квартира, яка є спадковим майном, у свій час належала їй з чоловіком та була подарована ними померлому сину на його повноліття, тому вона з чоловіком вважали, що квартира після смерті сина належить їм обом, також зазначала, що вона з чоловіком тривалий час не могли знайти оригінал договору дарування квартири, який є єдиним правовстановлюючим документом, щоб надати його нотаріусу.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду).

Зміст статті 89 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2018 року, визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску ОСОБА_5, яка була обізнана про смерть спадкодавця, строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано.

Також за аналогічних обставин постановою Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 задоволено, рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді: