Справа № 199/5948/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представника боржника ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_2, представника виконавчої служби Тищенка О.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про розстрочення виконання рішення суду, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2, Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕТО», як боржник, звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про розстрочення виконання рішення суду цивільній справі № 199/5948/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заявник у своїй заяві вказує на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО», , на користь ОСОБА_2 67071,66 грн. майнової шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди.

На підставі зазначеного рішення 14.12.2017 року було видано позивачу ОСОБА_3 виконавчий лист № 199/5948/16.

З метою досягнення компромісу щодо виплати позивачу майнової та моральної шкоди на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016р., ТОВ «Вето» письмово зверталось до ОСОБА_2 з гарантійним листом від 12.12.2017р. та пропонувало здійснити на його користь сплату грошового відшкодування за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016р. по справі № 199/5948/16 у розмірі 72 071, 66 грн.. протягом трьох місяців - з січня 2018р. по квітень 2018р.. шляхом сплати щомісячних платежів на користь ОСОБА_2 у сумі 22 357, 22 грн. - майнової шкоди та 1 666, 67 грн. - моральної шкоди. Однак, відповіді стягувача на лист ТОВ «Вето» від 12.12.2017р. отримано не було.

16.02.2018 року постановою державного виконавця Самарського відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 55824005 з виконання виконавчого листа № 199/5948/16 від 14.12.2017 року.

Боржник зареєстрований, як субєкт господарської діяльності 01.09.2003 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на обліку в Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податку на додану вартість.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року по адміністративній справі № 804/7453/15 за адміністративним позовом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Вето» про стягнення заборгованості, було позов задоволено повністю, а саме: стягнуто кошти з рахунків ТОВ «Вето», які відкриті у банківських установах, на користь бюджету на розрахунковий рахунок згідно бюджетною класифікацією в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 1 220 721,78 грн.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що TОB «Вето» надає послуги з охорони власності та громадян, у звязку з чим на підприємстві працює чималий штат працівників, які потребують вчасної виплати заробітної плати, що унеможливлює здійснити виплату у сумі 72 071, 66 грн. одним платежем в рахунок виконання рішення суду, просить суд про розстрочення виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016 року на шість щомісячних платежів (72071.66 грн./ 6 місяців ) у сумі 12 011,94 грн. щомісячно.

У судовому засіданні представник боржника підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити.

Стягувач, а також державний виконавець в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог в повному обсязі.

Дослідивши заяву суд дійшов висновку, що заява є такою, що не підлягає задоволенню з наступник підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

31 серпня 2016 року Амур-Нижньодніпровського районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог по справі № 199/5948/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про відшкодування майнової та моральної шкоди, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» на користь ОСОБА_2. 67071,66 грн. майнової шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. На підставі вказаного рішення стягувану ОСОБА_2 було видано виконавчий лист, який останній предявив до примусового виконання. 16.02.2018 року постановою державного виконавця Самарського відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 55824005 з виконання виконавчого листа № 199/5948/16 від 14.12.2017 року.

Відповідно до ч. ч. 3-7 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вищезазначених норм слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання, є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як зазначає боржник у своїй заяві борг ТОВ «Вето» перед податковим органом у розмірі 1 220 721, 78 гри. на даний час не виплачений товариством. Проте, суд вважає, що боржником не надано належних та допустимих доказів наявності такого боргу, оскільки суду надана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року по адміністративній справі № 804/7453/15 за адміністративним позовом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Вето» про стягнення заборгованості, яка не набрала законної сили. Інших доказів наявності такого боргу суду не надано.

Крім того, посилання боржника на той факт, що він надає послуги з охорони власності та громадян, у звязку з чим на підприємстві працює чималий штат працівників, які потребують вчасної виплати заробітної плати, це унеможливлює здійснити виплату у сумі 72 071. 66 грн. одним платежем в рахунок виконання рішення суду, також є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно керівних роз'яснень, які містяться у п. 10 Постанови Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Між тим, боржником не було надано у відповідності до вимог ст.ст. 12, 77-81 ЦПК України, доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, а наведені ним підстави не можуть бути визнанні судом такими, що вказують на відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами . Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Суд приходить до висновку, що вказані в заяві про розстрочку виконання рішення суду обставини, у розумінні ст. 435 ЦПК України, не є винятковими та такими, що дають підстави для розстрочення виконання рішення суду, оскільки факт наявності у боржника чималого штату працівників, які потребують вчасної виплати заробітної плати, не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення заяви боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про розстрочення виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016 р. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» про розстрочення виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/5948/16, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 72071,66 грн.,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя