РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2557/18

провадження у справі №2/0285/1094/18

06 листопада 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула

відповідач: не прибув

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 року ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення суду та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.03.2010 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. Вона вважає, що на сьогоднішній день сума аліментів є не достатньою для матеріального утримання сина. Вона самостійно не може забезпечити потреби сина ОСОБА_4, а саме: витрати на одяг, харчування, гуртки, засоби гігієни. Відповідач має можливість надати матеріальну допомогу. В добровільному порядку відповідач відмовився сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій просить, розгляд справи проводити без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2Ю та ОСОБА_1 сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

21.01.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.9)

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.03.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви та до повноліття сина (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, офіційно працює в ТОВ «Новоград-Волинський КДЗ», дохід відповідача за період з січня 2018 року до вересня 2018 року складає 39478,72 грн. (а.с.32).

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображено й у національному законодавстві. Так, зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зобовязує кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

За змістом статей 12,13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомомго майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам сина, зокрема, для задоволення його мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6): аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття 16 листопада 2024 року.

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Виконавчий лист № 2-665/2010 від 30.03.2010 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом - відкликати після сплати ОСОБА_2 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Т.Б. Сташків