Справа № 708/687/18
Номер провадження № 2/708/287/18
Р і ш е н н я

Іменем України

24 липня 2018 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є власницею житлового будинку за адресою: с. Рацеве, вул. Калантаївська, 49 Чигиринського району Черкаської області на підставі договору дарування від 30.03.2012 року, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідачі хоч і зареєстровані в її будинку, але з дня реєстрації в ньому з 22 березня 2013 року фактично там не проживають.

Посилаючись на те, що відповідачі втратили право на користування вказаним житлом, але добровільно знятись з реєстрації в будинку відмовляються, позивачка прохала визнати їх такими, що втратили право користування даним будинком та зняти з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що в 2012 році вона придбала даний будинок, в якому зареєструвала відповідачів, які є її племінниками, оскільки вони продали свою квартиру і в них не було, де зареєструватися, але не проживають в будинку з 2014 року.

У зв`язку з цим просить визнати їх такими, що втратили право користування належним їй будинком та зняти їх з реєстраційного обліку.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що проживає по сусідству і їй відомо, що в 2012 році позивачка з чоловіком заселилися в будинок, який вона купила, але відповідачі в ньому ніколи не проживали.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він проживає по сусідству і може підтвердити, що в цьому будинку, який купила позивачка з чоловіком, крім них ніхто не проживає і відповідачів в будинку він не бачив.

Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і вбачається з витягу про державну реєстрацію прав № 33935844 від 24.04.2012 року, позивачці на підставі договору дарування итлового будинку від 30.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_6, на праві власності належить житловий будинок за адресою: с. Рацеве, вул. Калантаївська, 49 Чигиринського району Черкаської області.

Вказане підтверджується і інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 129839276 від 05.07.2018 року.

Відповідно до довідки № 1319 від 15.06.2018 року, виданої Рацівською сільською радою, відповідачі дійсно зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Як визначено ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачка 30.03.2012 року на законних підставах прийняла в дар вище зазначений житловий будинок, а відповідачі, судячи з вище вказаної довідки Рацівської сільської ради, хоч і приходяться позивачці племінниками, однак вони не входять до членів її сім`ї.

Виходячи з цього суд вважає, що реєстрація відповідачів перешкоджає позивачці, як власнику будинку, у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено і підтверджується актами обстеження умов проживання від 13.06.2018 року та від 06.07.2018 року, а також показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що в належному позивачці будинку за адресою: с. Рацеве, вул. Калантаївська, 49 Чигиринського району Черкаської області відповідачі не проживають і відсутні по місцю реєстрації з липня 2014 року.

А у відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Продовження цього строку можливе лише при відсутності вище вказаних осіб з поважних причин, що в даному випадку не встановлено.

Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачі, не проживаючи в житловому будинку за адресою: с. Рацеве, вул. Калантаївська, 49 Чигиринського району Черкаської області близько чотирьох років без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратили право користування даним жилим приміщенням.

Разом з тим позов в частині зняття відповідачів з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки втрата права користування відповідачами вище вказаного будинку є підставою для зняття їх з реєстрації за місцем проживання позивачки, що передбачено і ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Правову позицію з цього приводу викладено і в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, в якій вказано, що у разі будь-яких обмежень в здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації з місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з вимог, в т.ч. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення (будинком).

Виходячи з цього, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст., ст. 10, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НС 608165, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НЕ 652112, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: с. Рацеве, вул. Калантаївська, 49 Чигиринського району Черкаської області, належного на праві власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 27 липня 2018 року.

Головуюча