Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №312/265/17

Провадження №22-ц/778/2134/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року, повний текст якого складено 20 березня 2018 року, в складі судді Рогоза А.Ю. в справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» до ОСОБА_3, третя особа: Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, який в жовтні 2017 року був уточнений позивачем.

В обгрунтування позову зазначено наступне. 20.01.2014 року ПрАТ «Агрофірма Гюнівська» та відповідач уклали договір оренди землі б/н (далі Договір). 05.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», нормами якого передбачено, що строк дії договору оренди не може бути меншим як сім років. 27.04.2017 року позивач з метою приведення змісту договору до вимог ст. 19 Закону України «Про оренду землі» звернувся до відповідача з пропозицією змінити строк дії договору на 7 років, але вказана пропозиція залишена відповідачем без задоволення. Період дії Договору з 11.03.2014 року по 11.03.2017 року. Протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору, тобто з 11.03.2017 року по 11.04.2017 року, відповідач на адресу позивача лист-повідомлення про заперечення у поновленні Договору не направив, а також позивач продовжує користуватись земельною ділянкою та належним чином продовжує виконувати свої обовязки за Договором, обробляє земельну ділянку, нараховує до сплати відповідачу орендну плату. При таких обставинах, в силу приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на момент подачі позову, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Однак, умови Договору, навіть поновлені до 11.03.2020 року невідповідають вимогам ст. 19 Закону України «Про оренду землі», оскільки строк дії Договору менше 7 років, що тягне за собою необхідність зміни правовідносин між позивачем та відповідачем за Договором.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати Договір оренди землі від 20.01.2014 року укладений між ПрАТ «Агрофірма Гюнівська» та ОСОБА_5 поновленим на умовах запропонованої ним додаткової угоди.

Рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано договір оренди землі від 20.01.2014 року, укладений між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Агрофірма Гюнівська» та ОСОБА_3, поновленим на умовах додаткової угоди наступної редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди землі від 20 січня 2014 року.

село Гюнівка, Великобілозерського району, Запорізької області

Орендодавець: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія та номер: СВ 328314, виданий 15.01.2001 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, с.Гюнівка, вул. Чапаєва,буд.45, з одного боку, та

Орендар: Приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи: 00849273, місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка,вул.Поштова,буд. 12, в особі директора ОСОБА_6, діючого на підставі Статуту, з другого боку, вирішили внести наступні зміни до договору оренди землі від 20.01.2014 року, номер запису про інше речове право: 4945091, кадастровий номер земельної ділянки:03:004:0018:

1 Пункт 8 розділу «Строк дії договору», викласти у наступній редакції:

Строк дії договору - до 11 березня 2021 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважене право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 кадендарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

2. Пункт 9 розділу «Орендна плата», викласти у наступній редакції:

«Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 23000,00 грн. (двадцять три тисячі гривень 00 коп.) на рік за обєкт оренди, без утримання податків та зборів».

3. Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін і Сторони підтверджують по ним свої зобовязання.

4. ОСОБА_7 угода складена у двох ідентичних екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному екземпляру для кожної із Сторін.

5. ОСОБА_7 угода є підставою для реєстрації Державним реєстратором Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області або іншою особою, уповноваженою законодавством України здійснювати реєстраційні дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0018, на умовах даної ОСОБА_7 угоди.

6. У пункті 12 Договору оренди слова «та надання послуг» виключити, слова «видатковими відомостями» змінити словом «актами».

7. У пункті 13 Договору оренди в абзаці третьому слова «розмірів земельного податку» замінити словами «граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України».

8. Розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду» Договору оренди виключити.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне. Орендодавець позбавлений права господарювання на своїй земельній ділянці. Обставини щодо прийняття рішення ОСОБА_5 самостійно господарювати на власній земельній ділянці підтверджуються його заявою від 18.01.2017 на адресу ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська», листом ОСОБА_5 від 26.05.2017 року, колективною заявою від 05.08.2017 до поліції, листом-відповіддю відповідача від 28.12.2017 року. Єдиним предметом позову є фактично зміна істотних умов договору оренди землі за затвердженою додатковою угодою. Однак, рішення суду мотивовано нормативними положеннями інституту поновлення договору, а не нормами щодо порядку зміни договору. Неможливо погодитися з позицією суду щодо поновлення договору оренди землі на новий строк внаслідок продовження позивачем користування нею після 11.03.2017 року, оскільки для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у даному випадку відсутня наявність таких юридичних фактів: ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомило орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; у зазначений строк до листа-повідомлення ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» додало проект додаткової угоди; позивач продовжує належно виконувати свої обовязки за договором оренди, що підтверджується відповідними доказами; досягнуто згоди сторін щодо орендної плати за новим договором та щодо інших істотних умов договору; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди (а.с. 152-158).

ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. В обґрунтування зазначено наступне. Трирічний термін дії Договору закінчився 11.03.2017 року, після якого позивач продовжував користуватися земельною ділянкою відповідача, а відповідач протягом місяця в період з 11.03.2017 по 11.04.2017 року на адресу позивача не направив лист-повідомлення про заперечення проти такого користування, як це передбачено ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в звязку з чим договір є автоматично поновленим з 11.03.2017 року. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на заяву від 18.01.2017 є необґрунтованим, оскільки вона подана відповідачем та отримана позивачем в період дії договору. А лист від 26.05.2017 року, направлений на адресу позивача поштою лише 01.06.2017 року, а не протягом одного місяця після закінчення строку Договору. Також 01.02.2017 року адвокат позивача підготовив та направив поштою на адресу відповідача лист повідомлення про поновлення Договору разом із відповідною додатковою угодою до Договору, що підтверджується даними звіту про виконання окремих видів послуг за Договором від 12.01.2018 року та даними Журналу реєстрації вихідної кореспонденції за Договором (а.с.171-174).

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не зявився, приймає участь в судовому засіданні через свого представника.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 20.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі б/н (далі Договір) (т. 1, а.с. 4-7).

Відповідно до п. 8 Договір укладено на три роки з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.

Відповідно до п. 43 Договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Державна реєстрація Договору проведена 11.03.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Строк дії Договору з 11.03.2014 року по 11.03.2017 року (т.1, а.с. 13).

Порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору визначений на законодавчому рівні.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Позивач просить поновити Договір, керуючись ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Стаття 764 Цивільного Кодексу України передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Встановлено, що після 11.03.2017 року (після закінчення дії договору оренди землі) позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, проти чого відповідач не заперечував.

ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» після 11.03.2017 року продовжувало обробляти землю та вирощути сільськогосподарські культури, а саме в 2017 році на земельній ділянці, що належить відповідачу було посіяно озиму пшеницю, після збору врожаю планується обробіток під ярові культури, ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» вклала в обробіток поля додаткові кошти по рекультивації додаткове внесення мінеральних добрив та глибока культивація культиватором «Кейс» по знищенню нижніх бурянів (т.1, а.с.89, 93-94).

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_5протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, тобто з 11 березня 2017 року до 11 квітня 2017 року, надсилав на адресу ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі.

Крім того, позивач нарахував відповідачу орендну плату за 2017 рік в сумі 9 779,3 грн. в строк, передбачений п.11 Договору оренди землі та відповідно до п.12 Договору в рахунок орендної плати надав зерно на 6 000 грн. (а.с.84-85, 87-88).

За таких обставин відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір вже є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Враховуючи зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що у позивача не виникло право на поновлення Договору.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Встановлено, не отримавши до 11 квітня 2017 року від відповідача заперечення в поновленні договору оренди, 10 травня 2017 року позивач направив відповідачу відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» для підписання проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (а.с.14-15), яка згідно з ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі» мала бути укладена сторонами в обов'язковому порядку.

01.06.2017 року відповідачем направлено відповідь на пропозицію укладення додаткової угоди за договором оренди землі, в якій з посиланням на норми ст.ст. 8,14, 41,55, 68 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Закону України «Про оренду землі» він відмовляється від підписання додаткової угоди, не зазначаючи мотивів відмови від її підписання (а.с.65-67).

05.08.2017 року ОСОБА_3 підписав колективну заяву до Великобілозерського ВП ГУНП в Запорізькій області про захист прав землевласників. За результатами розгляду зазначеної заяви, заявникам було рекомендовано звернутися до суду, оскільки спори, повязані з орендою землі вирішуються у судовому порядку (а.с.70-72). Як зазначив представник відповідача, за захистом свого права до суду останній не звертався.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що направлення 18 січня 2017 року відповідачем до закінчення строку дії договору оренди листа про небажання поновлювати договір оренди (а.с.95) не створює будь-яких прав та обов'язків для сторін у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з положеннями ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.34 Договору оренди землі зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

За статтею 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості продовження дії договору на інших умовах щодо строку його дії, є такими що не відповідають умовам діючого на даний час законодавства, щодо строку дії договору оренди землі, про що зазначив і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, посилання апелянта на те, що суд вийшов за межі позовних вимог є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо позбавлення орендодавця ОСОБА_3 права самостійного господарювання на своїй земельній ділянці та прийняття рішення ОСОБА_3 самостійно господарювати на землі є необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, лист-повідомлення ОСОБА_3 від 18.01.2017 року, направлений відповідачем до закінчення строку дії договору оренди, не створює будь-яких прав та обов'язків для сторін у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі», лист ОСОБА_3 від 01.06.2017 року та колективна заява до поліції від 05.08.2017 року направлені після спливу місячного терміну після закінчення строку дії Договору.

Доводи апеляційної скарги відображають позицію відповідача, викладену в запереченнях на позовну заяву та були досліджені в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 серпня 2018 року.

Головуючий Судді: