Номер провадження 2/754/1088/18
Справа №754/8668/17
30 березня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді : Галась І.А.
при секретарі - Дмитрієвій А.А.
за участю позивача ОСОБА_1
представник позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та виселення, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та виселення.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Свідоцтва про право на спадщину від 23 березня 2017 р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_4 до ОСОБА_1. Відповідач по справі є родичем колишнього власника квартири, а отже не є таким, що має право користування жилим приміщенням з мотивів належності до сім`ї власника. Набувши право власності на квартиру, позивач вважає за необхідне зняти відповідача з реєстрації, проте відповідач такі вимоги не підтримує. На підставі наведеного позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди у користування житловим приміщенням шляхом виселення його з квартири.
Ухвалою суду від 19 липня 2017 року відкрито провадження по справи та призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала сторона позивача.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 6).
У спірній квартирі з 2002 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією його паспорта, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.7-8).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності.
Приймаючи до уваги наведене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3
Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.
Що стосується позовної вимоги про усунення перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири, то позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач проживає у спірній квартирі, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 321, 391 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та виселення - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: