Справа № 521/5868/18
Провадження №2-о/521/212/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 квітня 2018 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2, заінтересована особа Київський районний у м. Одесі відділ реєстрації актів цивільного стану, про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду у межах окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, що особа зазначена в актовому запису про шлюб №1552 від 18.09.2015 року як ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і особа ОСОБА_4 Хан, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначений у паспорті Ісламської Республіки Афганістан є одна й таж особа.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано: при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

На підставі цієї Постанови в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК ( ЦПК 2017 року ст.186ч.1), а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній. Також не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: тотожності осіб а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах;

Як зазначено у заяві, встановлення даного факту необхідно для отримання повторного свідоцтва про шлюб. Заявник вказує, що в актовому записі про шлюб замість «Ахмад» невірно вказано «Ахмед». Заявником не надана відмова Київського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін у актовий запис. З такою заявою заявник не звертався, що він зобовязаний зробити, а тільки після такої відмови він може звернутись до суду в порядку адміністративного судочинства і до окружного адміністративного суду в порядку КАС України.

На підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Частинами 1 і 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Так, заявник фактично просить внести зміни до актового запису і в даному випадку є спор про внесення змін до актового запису, який розглядається у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, законом встановлено інший порядок встановлення неправильності у актових записах і внесення в них змін після відповідної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій, чи бездіяльності.

Таким чином, заявник не позбавлений можливості подати адміністративний позов до окружного адміністративного суду в установленому законом порядку після відмови органу реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису.

Тому заява про встановлення такого факту та зобовязання органів РАЦСу внести зміни до актових записів не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до вимог ст. ст. 294 ч. 3 і 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2, заінтересована особа Київський районний у м. Одесі відділ реєстрації актів цивільного стану, у відкритті провадження за заявою про встановлення юридичного факту

Цю ухвалу невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя