Справа № 495/1536/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 липня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту втраченим державного акту та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить суд:

визнати втраченим Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 065839, виданого на імя ОСОБА_2 03.11.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 256/10.

визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,39 га, яка розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 6, ділянка № 40, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 065839, виданого на імя ОСОБА_2 03.11.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 256/10.

Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги майна померлого та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Інших спадкоємців, які звернулися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори немає. Однак, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини за законом, оскільки оригінал державного акту на земельну ділянку було втрачено.

Представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву.

Під час розгляду справи у суді, судом було задоволено клопотання позивача про витребування доказів: копії спадкової справи, яка відкриваляся після смерті ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, його представник ОСОБА_3 надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник Старокозацької сільської ради, яка є правонаступником Крутоярівської сільської ради, у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, надав до суду клопотання з проханням справу розглянути без його участі, заперечення на позовну заяву відсутні.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2013 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 337621 видане виконкомом Крутоярівської сільської ради, актовий запис № 06. Свідоцтво про народження позивача серії ІІ-УР № 078710, підтверджує, що померлий був батьком позивача.

03 листопада 2003 року ОСОБА_2, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 06.06.2002 року № 319/2002, була передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,39 га на території Крутоярівської сільської ради масив № 6, ділянка № 40, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 065839, Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256/10.

Згідно з довідкою виконкому Старокозацької сільської ради від 21.03.2018 року № 85, позивач, на момент смерті батька ОСОБА_2, померлого 07.04.2013 року, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але проживав разом з батьком ОСОБА_2, вели спільне господарство за адресою: вул. препелиця, 29, с. Крутоярівка, Білгород-Дністровського району Одеської області та провів його поховання (згідно акту опитування свідків №04 від 21.03.2018 року) (а.с. 26-27).

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги майна померлого.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

20.02.2018 року державний нотаріус ОСОБА_4 відмовив позивачу в оформленні спадкових прав через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач пояснює, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 065839 наразі втрачений, наявна лише його копія, Білгород-Дністровська РДА відмовила у видачі дублікату. Про втрату державного акту та вважати його втраченим, позивач надав оголошення в газету.

05 квітня 2018 року на запит суду державний нотаріус ОСОБА_4 повідомив, що спадкова справа до майна померлого 07.04.2013 року ОСОБА_2 не заводилась.

У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька та прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак позбавлений можливості зареєструвати право на спадкове майно на спірну земельну ділянку, оскільки оригінал держакту на право приватної власності на землю відсутній.

Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 16, 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 19, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту втраченим державного акту та визнання права власності - задовольнити.

Визнати втраченим Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 065839, виданого на ім'я ОСОБА_2 03.11.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 256/10.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: 67722, вул. сонячна, 59, с. Крутоярівка, Білгород-Дністровського району Одеської області) право власності на земельну ділянку площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 6, ділянка № 40, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя