Справа № 182/8869/14-ц
Провадження № 2/0182/80/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Гавриленко І.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про розірвання договорів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк»), третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про розірвання договорів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та Приватним підприємством «Меблі Маркет» був укладений Кредитний договір №11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) згідно якого Банк надав Приватному підприємству «Меблі Маркет» кредитні кошти в сумі 630 000,00 грн., у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, на строк з 15 лютого 2008 року по 14 лютого 2011 рік.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань за кредитним договором № 11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № 11/Zкіп-08-2 від 21 квітня 2008 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Корбута, 5 та земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Корбута, 5-1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :03:046:0018.

30 червня 2010 року між ТОВ "Український промисловий банк", ПАТ "Дельта Банк" та Національним ОСОБА_5 України було укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_5, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ "Укрпромбанк" передає ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року, яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 12 червня 2014 року юридичну особу приватне підприємство «Мебель Маркет» ліквідовано.

Відповідно до Закону України «про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 07 лютого 2014 року внесено запис № 9001416 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Приватного підприємства «Меблі Маркет».

Позивач вважає, що зобовязання за кредитним договором № 11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 15 лютого 2008 року припинено у звязку з ліквідацією юридичної особи боржника, тому право застави також припиняється у звязку із припиненням зобовязання забезпеченого заставою.

Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд припинити зобовязання за кредитним договором 11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 15 лютого 2008 року, та іпотечним договором № 11/Zкіп-08-2 від 21 квітня 2008 року, а також розірвати вищезазначені договори.

Під час судового засідання 04 квітня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» з позовом ознайомлений, в судове засідання 04 квітня 2018 року не зявився, в своїх заперечення від 30 січня 2017 року, 31 липня 2017 року зазначив, що вважають позовні вимоги ОСОБА_2 незаконними та необґрунтованими з наступних підстав.

Так, через неналежне виконання ПП «Меблі Маркет» умов кредитного договору № 11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 15 лютого 2008 року, утворилась заборгованість в умі 1 528 762,31 грн., що підтверджується Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року.

Умовами спірного Іпотечного договору сторони погодили, що у разі ліквідації позивальника при невиконанні чи неналежного виконання умов Кредитного договору, Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Сторони передбачили, що незалежно від того, визнається Боржник банкрутом, чи ліквідовується борг все одно повинен бути повернутий за рахунок звернення стягнення та майно іпотекодавця.

Тому, саме по собі прийняття господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи не припиняє зобовязальних правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та відповідно не припиняє договори поруки, іпотеки, тощо.

Враховуючи наведені обставини, представник ПАТ «Дельта Банк» просив суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 з позовом ознайомлена, в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується відповідним поштовим повідомлення про вручення їй судової повістки (а.с.87,99,143 том 2). Жодних заяв від ОСОБА_3 до суду не надходило .

Треті особи з позовом ознайомлені (а.с.73,88,98), в судові засідання не зявилися.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та Приватним підприємством «Меблі Маркет» був укладений Кредитний договір №11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) згідно якого Банк надав Приватному підприємству «Меблі Маркет» кредитні кошти в сумі 630 000,00 грн., у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, на строк з 15 лютого 2008 року по 14 лютого 2011 рік (а.с.4-11 том 1, 245-250-в том.1, 37-45 том 2).

15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_2,з метою забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань за кредитним договором № 11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) був укладений іпотечний договір № 11/Zкіп-08-2 від 21 квітня 2008 року (а.с.241-243 том 1, а.с.33-35 том 2).

Предметом вказаного договору є нерухоме майно, а саме:

- частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Корбута, 5;

- земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Корбута, 5-1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :03:046:0018.

30 червня 2010 року між ТОВ "Український промисловий банк", ПАТ "Дельта Банк" та Національним ОСОБА_5 України було укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_5, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ "Укрпромбанк" передає ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 60-64 том 1).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12 червня 2014 року ліквідовано юридичну особу приватне підприємство «Мебель Маркет» (а.с18,19,22-26,40,41 том 1).

Згідно з вказаною ухвалою заборгованість позичальника перед ПАТ «Дельта Банк» складає 1 528 762,31 грн.

07 лютого 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис № 9001416 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Приватного підприємства «Меблі Маркет» (а.с.39).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 4.1. спірного іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки зокрема у випадку ліквідації, реорганізації Іпотекодавця та/або Позичальника або порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом, смерті та/або визнання безвісно відсутньою, в порядку встановленому чинним законодавством України, Іпотекодавця та/або позичальника фізичної особи.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця (іпотекодавця) з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Таким чином, наявність підписаного обома сторонами Іпотечного договору свідчить про те, що обидва його учасники бажали укласти договір та розуміли його, жодна з них не була примушена до укладення такого договору, а відтак, волевиявлення позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі. При укладенні договору позивачу були відомі всі умови договору та не існувало ніяких інших обставин, які б примусили його прийняти умови договору на вкрай невигідних для себе умовах.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в справах № 6-216цс14, № 6-245цс14, № 3-952гс15 та 6-84цс15.

Частинами першою, другою статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, слід дійти висновку, що саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням та його виключення з ЄДРЮО та ФОП не тягнуть за собою припинення зобов'язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, адже до цього іпотекодержателем було пред'явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з не належним виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором № 11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 15 лютого 2008 року (справа № 2-15/11) (а.с. 17-19 том 2).

Таких по суті висновків дійшов і суд касаційної інстанції під час розгляду касаційної скарги у справі № 6-15893св11.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для припинення зобов'язання ОСОБА_2 за Іпотечним договором № 11/Zкіп-08-2 від 21 квітня 2008 року та його розірвання.

Також суд вважає без підставними вимоги позивача щодо розірвання та припинення зобов'язання за Кредитним договором №11/К-08 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) укладеного 15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та Приватним підприємством «Меблі Маркет», оскільки ОСОБА_2 взагалі не є стороною даних правовідносин.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить висновку, що представник позивача ОСОБА_1 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням викладених обставин та оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її позову до ОСОБА_3, ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про розірвання договорів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,76,81,141,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 526,590,599 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про розірвання договорів.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 квітня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6