Номер провадження: 22-ц/785/3856/18
Номер справи місцевого суду: 501/737/17
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018 року м. Одеса

Справа №501/737/17

Провадження №22-ц/785/3856/18

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши в порядку передбаченому статтею 369 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чорноморської міської ради Одеської області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Смирнова В.В. 30 січня 2018 року в м. Чорноморськ,-

встановила:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудовану надвірну споруду гараж, яка знаходиться на земельній ділянці біля житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що 02 жовтня 2007 року він отримав у спадщину від померлої ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку, що складається в цілому з одного житлового кам'яного будинку, загальною жилою площею 118.4 кв.м., з господарчими спорудами «Б,Г» - сараї. «В,Д» - убиральні. «Ж» - льох. «З» - гараж, «1. 2. 4. 5, І» - дворові спорудження, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При таких обставинах, оскільки позивач законно користується земельною ділянкою та йому належить на праві власності розташований на ній житловий будинок, останній вирішив здійснити реконструкцію житлового будинку шляхом будівництва надвірної капітальних споруди - гаражу .

Позивач власними силами закінчив будівництво надвірної споруди - гаражу розміром 6.85x4.65, тобто загальною площею 31.85 кв.м. та просить визнати за ним право власності на вказаний самочинно збудований гараж в судовому порядку.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30 січня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудовану надвірну споруду - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 січня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач дійсно власними силами без отримання дозволу та без розробки технічної документації здійснив самочинне будівництво гаражу, однак вважає, що визнання права на самочинне будівництво в його випадку в судовому порядку є законним, проведення будівництва гаражу без дотримання вимог нормативно-правових актів України, які регулюють питання містобудування, не суперечить Постанові КМУ №40 від 07.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до статті 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи, в порядку передбаченому статтею 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що нормою ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення, та позивач не позбавлений права звернення до компетентних органів про прийняття об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.2007 року позивач є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, що складається в цілому з одного житлового кам'яного будинку, загальною жилою площею 118.4 кв.м., з господарчими спорудами «Б,Г» - сараї. «В,Д» - убиральні. «Ж» - льох. «З» - гараж, «1. 2. 4. 5, І» - дворові спорудження. / а.с.7/.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,12 га передана ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Олександрівської селищної ради за 166 від 28.09.1999 року / а.с. 11/.

За власні кошти та без дозвільних документів на своїй земельній ділянці ОСОБА_2 збудував гараж розмірами 6,65х4,65, що підтверджено повідомленням КП «БТІ» ЧМР №3405 від 07.11.2016 року, Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 03.04.2017 складений відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Чорноморської міської ради / а.с. 20-21/.

Протоколом про адміністративне порушення від 03.04.2017 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за проведення самовільного будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 без дозвільних документів та Постановою № 24 від 13.04.2017 року він визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення з накладенням штрафу у розмірі 850 грн. /а.с.22-26/.

Згідно квитанції від 13.04.2017 року ОСОБА_2 сплатив накладений на нього адміністративний штраф / а.с. 27/.

Приписом №14 від 03.04.2017 року відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Чорноморської міської ради запропонував ОСОБА_2 усунути порушення містобудівного законодавства шляхом оформлення правоустановчих та дозвільних документів згідно діючого законодавства, або знести гараж, який побудовано ним з порушенням п.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності та ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій» / а.с. 28-29/.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із

закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відмовляючи у задоволенні позову ,суд першої інстанції вірно посилався на те,що нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення , а чинним законодавством передбачено іншу процедуру прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна, порядок проведення державної реєстрації та оформлення права власності на нього.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за оформленням правоустановчих документів на новостворений об'єкт нерухомості до компетентних органів ОСОБА_2 не звертався, відмови цих органів про оформлення на нього права власності на побудований ним гараж не надав.

При встановлених обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні права власності на новостворений об'єкт нерухомості.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, оскільки постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст.274, 367, 368, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає за винятками передбаченими п.2. «а» -2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 16.04.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе