справа № 732/1224/18
провадження № 2/732/614/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді Березовського О.Д., за участі секретаря Швачко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у звязку з невиконанням зобовязання,
Заступник Генерального директора ПрАТ «СТ «Гарантія» ОСОБА_2, діючи в інтересах позивача на підставі довіреності № 25/03/18 від 01.03.2018 року, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» збитки в сумі 8409,04 грн. та судовий збір.
З позовної заяви виходить, що між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» в особі Городнянської філії як «Страховиком» та громадянином ОСОБА_1 як «Страхувальником» 19 травня 2013 року було укладено договір ( поліс ) № АС/0843239 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії з 19.05.2013 року до 18.05.2014 року, згідно якого забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль НОМЕР_1.
05 вересня 2013 року, близько 09 години 15 хвилин, в м. Чернігові по вул. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керування ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.
Згідно постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2013 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Враховуючи, що винною особою в дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія», допущені грубі
порушення ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був зобовязаний терміново, але не пізніше 3 робочих днів з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика для здійснення огляду місця події та огляду пошкодженого транспортного засобу, останньому було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати шкоду ПрАТ «СТ «Гарантія» за виплачене замість нього відшкодування у звязку з відновленням пошкодженого автомобіля НОМЕР_2.
Таким чином, за обопільною згодою між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_1 30 липня 2014 року було укладено договір про сплату боргу, починаючи з 30.07.2014 року помісячно включно до 30 серпня 2015 року рівними сумами, тобто по 990,17 грн. щомісячно.
Починаючи з червня 2014 року по серпень 2015 року боржником, хоча і неналежним чином, але виконувались умови договору про сплату боргу та було сплачено на користь кредитора 3473,00 грн.. Але з серпня 2015 року боржник без пояснення на те причин самоусунувся від виконання договору.
Відповідно до п. 2.4 договору про сплату боргу від 30.07.2014 року кредитор, тобто ПрАТ «СТ «Гарантія» має право у разі неналежного виконання умов договору подати до боржника про відшкодування збитків та стягнення суми, зазначеної в п. 1.2 до закінчення дії даного договору. Відповідно до п. 3.1 договір набуває сили з моменту його підписання і дії до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань.
З метою своєчасного та повного виконання умов договору від 30.07.2014 року позивачем надсилались листи на імя відповідача, але вони залишились без відповіді.
Враховуючи вищевикладене, а також посилаючись на положення ЦК України, які передбачають обовязок виконання стороною зобовязань, представник позивача просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.
Ухвалою судді від 29 серпня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. З огляду на клопотання представника позивача та враховуючи положення ст. 274, 276-277 ЦПК України, прийнято рішення розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» не з'явився, про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлявся належним чином. Заступник Генерального директора ПрАТ «СТ «Гарантія» ОСОБА_2 надала до суду письмове клопотання від 11.09.2018 року за вих. № 1371/18 з проханням розглянути справу без участі представника ПрАТ «СТ «Гарантія» та задовольнити заявлені позовні вимоги ( а.с. 37-39 ).
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи двічі повідомлявся належним чином та останньому два рази направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними
Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області відповідач зареєстрований проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно відміток поштового відділення судова повістка про виклик до суду на 09.10.2018 року відповідачу вручена та згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду на 04.12.2018 року повернута без вручення відповідачу у звязку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 36, 43 ).
Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або
місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідач ОСОБА_1 не повідомляв суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, а тому судові повістки направлялись відповідачу за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідачу ОСОБА_1 належним чином вручено судові повістки і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ).
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_1 належним чином двічі повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання жодного разу не зявився, не подав відзив на позов, а позивач письмових заперечень проти заочного вирішення справи не надав, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 04.12.2018 року.
У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, зясувавши позицію позивача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З дослідженого в судовому засіданні полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0843239 встановлено, що страхувальник ОСОБА_1 на період з 19.05.2014 року по 18.05.2014 року застрахував цивільно-правову відповідальність, забезпечений транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується полісом № АС/ 0843239 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с. 8 ).
Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2013 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу ( а.с. 6 ).
ПрАТ «СК «Уніка» 22 листопада 2013 року звернулась до ПрАТ «СТ «Гарантія» із заявою про відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу «VOLKSWАGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_3, під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 05.09.2013 року ( а.с. 14 ).
Автомобіль «VOLKSWАGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_3, власником якого є ТОВ «Фарма Старт» був застрахований згідно договору добровільного страхування транспортного засобу у
ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» за № 245002/4098/0001475 від 06.06.2013 року ( а.с. 21 ).
Згідно доповідних записок співробітників ПрАТ «СТ «Гарантія» ОСОБА_1 з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.09.2013 року за його участі, до ПрАТ «СТ «Гарантія» не звертався ( а.с. 9-10 ).
З дослідженого договору про сплату боргу від 30.07.2014 року встановлено, що між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_1 30 липня 2014 року було укладено договір про сплату боргу, починаючи з 30.07.2014 року включно до 30 серпня 2015 року рівними сумами тобто по 990,17 грн. щомісячно ( а.с. 7 ).
Як зазначено позивачем у позовній заяві, і даний факт не ос порений сторонами, ОСОБА_1 у період з червня 2014 року по серпень 2015 року на виконання умов договору про сплату боргу сплатив на користь ПрАТ «СТ «Гарантія» 3473 грн..
ПрАТ «СТ «Гарантія» двічі надсилало на адресу ОСОБА_1 листи від 09.06.2015 року за вих. № 1037/15 та від 25.08.2015 року за вих. № 1438/15 з пропозицією погасити заборгованість в сумі 8409,04 грн. ( а.с. 22-25 ).
Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 38.1.1 ( ґ ) ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» : страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика протягом трьох робочих днів про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно приписів ст. 526 ЦЕ України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, що передбачено ст.. 527 ЦК України.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання ).
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ч. 1 ст. 611 ЦК України ).
Пункт 2.4. укладеного між сторонами договору про сплату боргу від 30.07.2014 року передбачає, що ПрАТ «СТ «Гарантія» у разі неналежного виконання ОСОБА_1 умов даного договору подати позов до боржника про відшкодування завданих збитків та стягнення суми визначеноїї в п.1.2. до закінчення дії даного договору.
Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1762 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 509, 526-527, 529-530, 610-612, 614, 629 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 130-131, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 272, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» 1762 грн. 00 коп. сплаченого позивачем судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 09 грудня 2018 року.

Суддя О.Д.Березовський