Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу управління про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу управління про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на наступні обставини.

01.02.2018 року між управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі начальника управління ОСОБА_4 та ним, ОСОБА_1, укладено контракт № 07/273 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на строк з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року.

11.09.2018 року представники Відповідача вручили Позивачу лист № 07/2043 від 11.09.2018 року - попередження про дострокове розірвання 26.09.2018 року контракту № 07/273 від 01.02.2018, який укладений з ОСОБА_1 У даному попередженні не вказано жодних причин та підстав такого незаконного звільнення.

Відповідно до п. 5.1 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, затверджене наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України № 57-ос від 25.07.2017 року, управління, приймаючи рішення у межах своїх повноважень, видають накази організаційно-розпорядчого характеру.

На день підписання листа № 07/2043 від 11.09.2018 року - попередження про звільнення - вже повинна була бути причина (підстава) для звільнення Позивача та видано відповідний розпорядчий документ Відповідача, а саме, наказ із зазначенням такої причини (підстави) та посиланням на конкретний підпункт Контракту або КЗпП.

Але ні якого документу із зазначенням причини (підстави) для звільнення Позивача Відповідачем не було надано.

26.09.2018 року йому було надано наказ Управління № 476-к від 25.09.2018 року про звільнення ОСОБА_1 та видано трудову книжку. В наказі зазначено наступне:

"1. Звільнити ОСОБА_5, начальника відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, 26 вересня 2018 року відповідно до підстав, передбачених контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки, відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін.

Відповідно до п. 21 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (наймі) на роботу працівників, затвердженого Постановою КМУ від 19.03.1994 року № 170, у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

Згідно абз. 1 п. 13 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року) вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Пунктом 5.3 контракту № 07/271 від 01.02.2018 року визначено вичерпний перелік підстав розірвання контракту з ініціативи Управління до закінчення строку його дії:

а) у випадку систематичного невиконання або виконання із порушенням чинного - законодавства Керівником обовязків;

б) у випадку одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обовязків, в результаті чого для Фонду, Управління чи Відділення настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачені штрафи, постраждало добре ім'я Фонду);

в) у випадку невиконання показників ефективності діяльності Відділення згідно з додатком до контракту;

г) у випадку визнання судом недієздатним;

д) у випадку набрання законної сили вироком суду;

е) у випадку виїзду на постійне проживання в іншу країну;

є) у випадку позбавлення громадянства України:

ж) у випадку порушення та не дотримання встановленого режиму робочого часу, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Жодних з перелічених у контракті випадків не настало.

Просив суд скасувати наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області № 476-к від 25.09.2018 року про звільнення ОСОБА_1, поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області ( а. с. 2-5 ).

Ухвалою судді від 12 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 40-41 ).

01.11.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог провадження в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, обґрунтовуючи наступним.

Позивач працював на умовах контракту - який є особливою формою трудового договору в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, встановлюються угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Відповідно до п.17 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 170 (далі - Положення), у контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання.

Відповідно до п.21 Положення у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділення у м. Біла Церква управління 26.09.2018 року на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України (припинення трудового договору з підстав, передбачених контрактом).

Відповідно до п.п. а) п. 5.3. Контракту №07/273 з начальником відділення у м. Біла Церква управління керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Управління до закінчення строку його дії у випадку систематичного невиконання або виконання із порушенням чинного законодавства керівником обов'язків, покладених на нього законодавством України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, Статутом, Типовим положенням, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом.

Відповідно до п.22 Положення у разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов'язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні.

Як повідомляє суду сам позивач, 11.09.2018 року працівником відділу по роботі з персоналом управління ОСОБА_1 було попереджено про розірвання контракту за два тижні шляхом особистого вручення попередження про дострокове розірвання контракту за вихідним номером № 07/2043.

Відповідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІУ (із змінами і доповненнями), керівники відділень управлінь виконавчої дирекції Фонду призначаються керівниками управлінь виконавчої дирекції Фонду за погодженням з директором виконавчої дирекції Фонду.

Керівник відділення управління виконавчої дирекції Фонду виконує свої повноваження на умовах контракту. Керуючись п. 5.6.7 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 25.01.2018 № 61-од, начальник управління призначає на посади та звільняє в установленому порядку з посад начальників відділень за погодженням із директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно Положення про управління 10.09.2018 начальник управління звернувся до виконуючого обовязки директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_6 про погодження звільнення начальника відділення у м. Біла Церква ОСОБА_1 і отримав відповідний лист-погодження на звільнення керівника відділення управління.

Порушенням чинного законодавства ОСОБА_1 обов'язків, покладених на нього законодавством України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, Статутом, Типовим положенням, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим, яке призвело до розірвання контракту.

А саме, з порушенням вищевказаних норм, з боку позивача було самостійно без погодження з управлінням укладено договір між відділенням у м. Біла Церква та ОСББ «Успіх м. Біла Церква» про надання послуг з обслуговування приміщень будинку ОСББ «Успіх м. Біла Церква» № 3, де зазначені порушення були виявлені під час опрацювання (ревізії) договорів - 06 вересня 2018 року.

Враховуючи, що про більше ніж рік існування договорів, укладених всупереч вимог чинного законодавства, управлінню стало відомо лише 06 вересня 2018 року, а також відсутність необхідності для управління укладати такі договори, які створюють зобовязання та накопичують місяць за місяцем видатки з економічно необгрунтованою калькуляцією вартості послуг для Фонду соціального страхування України, управління вбачає в діях ОСОБА_1 в частині ведення договірної роботи із ОСББ «Успіх м. Біла Церква» систематичне виконання із порушенням чинного законодавства посадових обов'язків начальника відділення у м. Біла Церква, покладених на нього законодавством України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, Положенням про Відділення у м. Біла Церква, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та контрактом.

Відповідно до п. 5.5. Положення про відділення у м. Біла Церква управління начальник відділення у м. Біла Церква представляє інтереси Фонду у взаємовідносинах з державними, громадськими органами, установами, організаціями; здійснює оперативне управління страховими коштами Фонду в межах затвердженого бюджету та розпоряджається відповідно до повноважень матеріальними цінностями; укладає договори на підставі довіреності, виданої начальником Управління.

Відповідно до п. 5.6 начальник Відділення несе персональну відповідальність за організацію роботи Відділення по виконанню покладених на нього завдань.

Додатком до контракту «Показники ефективності діяльності», що є невідємною частиною контракту №07/273 зазначено, що ОСОБА_1, який призначається начальником відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області зобовязується організувати роботу Відділення з метою досягнення таких результатів забезпечити раціональне використання коштів Фонду на оплату електроенергії, водопостачання та водовідведення, вживати заходів реальної економії енергоресурсів, результатом яких повинно бути скорочення обсягів споживання в натуральних показниках теплової енергії, холодної та гарячої води, електроенергії.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 створив протиправні та економічно необгрунтовані зобовязання Фонду соціального страхування України перед юридичною особою ОСББ «Успіх м. Біла Церква» на суму більшу ніж 32335,2 грн., що не відповідає покладеним на начальника відділення управління завданням щодо організації роботи відділення.

09.11.2018 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в повному обсязі, обґрунтовуючи наступним.

11.09.2018 року йому було вручено попередження про звільнення. Тобто, рішення про звільнення вже було прийняте Відповідачем на момент попередження. У даному попередженні не вказано жодних причин та підстав такого незаконного звільнення, не вказано який пункт контракту було мною порушено, не вказано номер та дату наказу, яким було прийнято рішення про звільнення.

Відповідно до п. 5.1 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, затверджене наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України № 57-ос від 25.07.2017 року, управління, приймаючи рішення у межах своїх повноважень, видають накази організаційно-розпорядчого характеру (копія надана разом з позовною заявою).

Тобто, на день підписання листа № 07/2044 від 11.09.2018 року - попередження про звільнення - вже повинна була бути причина (підстава) для звільнення Позивача та видано відповідний наказ із зазначенням такої причини (підстави) з посиланням на конкретний підпункт п. 5.3 Контракту або КЗпП.

26.09.2018 року йому було надано наказ Управління № 476-к від 25.09.2018 року про звільнення ОСОБА_1 В наказі зазначено наступне: "І. Звільнити ОСОБА_1, начальника відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, 26 вересня 2018 року відповідно до підстав, передбачених контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України).

Отже, у даному наказі не вказано підстав розірвання трудового договору з посиланням на відповідний пункт і статтю закону або іншого нормативно-правового акта. Крім того, у наказі не зазначено конкретної підстави звільнення, передбаченої контрактом з посиланням на відповідний пункт, підпункт контракту, а тільки вказана загальна фраза про звільнення відповідно до підстав, передбачених контрактом. Також, не вказано жодної норми нормативно-правового акту, яку було порушено Позивачем у процесі виконання ним своїх обовязків.

Відповідно до п. 21 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (наймі) на роботу працівників, затвердженого Постановою КМУ від 19.03.1994 року № 170, у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

Згідно абз. 1 п. 13 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року) вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Пунктом 5.3 контракту № 07/271 від 01.02.2018 року визначено вичерпний перелік підстав розірвання контракту з ініціативи Управління до закінчення строку його дії.

Жодних з перелічених у контракті випадків не настало. Про настання жодного з цих випадків не зазначив і Відповідач у своєму наказі.

Таким чином, вважає, що його звільнення за системне невиконання або виконання із порушенням чинного законодавства обовязків, покладених цим контрактом (п.п. «а» п. 5.3 контракту) є незаконним.

22.11.2018 року на адресу суду з боку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому просили відмовити в повному обсязі у задоволенні вимог ОСОБА_1, посилаючись на наступне.

Відповідно до наказу управління «Про централізацію оплати та відображення в бухгалтерському обліку операцій за КЕКВ 2200 «Використання товарів і послуг» від 20.06.2018 року № 194 управлінням були проведені заходи щодо перевірки договорів укладених відділеннями для здійснення централізації оплати за договорами. Під час здійснення ревізії договорів 06.09.2018 було виявлено, що договір між відділенням у м. Біла Церква та ОСББ «Успіх м. Біла Церква» укладений з порушеннями.

Внутрішній контроль та аудит відокремлених підрозділів управління регламентується Порядком здійснення внутрішнього контролю та аудиту у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органах, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 14.08.2018 № 374-од (далі - Порядок).

Вказаним порядком передбачено, що позапланові тематичні перевірки виділень управлінь проводяться у разі отримання інформації, що може свідчити про невиконання, неналежне виконання завдань та обовязків посадовими особами відповідного відділення або наявності інших обставин, які вказують на можливе порушення норм Закону, нормативно-правових актів, постанов правління Фонду, наказів виконавчої дирекції Фонду та інших розпорядчих документів.

Необхідно зазначити, що на нараді 10.09.2018 було прийняте рішення про проведення тематичної перевірки відділення у м. Біла Церква щодо укладання та виконання інших договорів у відділенні за період з 01.08.2017 по 30.09.2018, з метою уникнення в подальшому порушень виконання договорів, коли вже платником виступає управління.

Позапланові заходи внутрішнього контролю - заходи внутрішнього контролю, не передбачені планом роботи субєкта внутрішнього контролю. Позивач був ознайомлений з пунктом 1 Протоколу № 35 наради управління від 27.08.2018.

Відповідно до п.п. 9.7. Порядку здійснення внутрішнього контролю та аудиту у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органах, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 14.08.2018 № 374-од, керівник робочої групи у строк, що не перевищує 10 робочих днів після завершення перевірки, складає та підписує акт перевірки в двох примірниках, які надаються для ознайомлення і підписання керівнику та головному бухгалтеру обєкта внутрішнього контролю, які підписують акт перевірки протягом 3 робочих днів з дня їх отримання.

Таким чином, незрозумілим є посилання Позивача, який не перебуває у трудових відносинах з відділенням у м. Біла Церква управління на обставини, повязані з проведенням перевірки відділення 08.11.2018, адже результати перевірки будуть відомі не раніше 22 листопада 2018 року відповідно до нормативно обумовленої процедури.

Позивач не бере до уваги пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», яка була прийнята в особливому процесуальному порядку, спрямована на регулювання типових правовідносин і є різновидом офіційного виду розяснень, що здійснюються дедуктивним методом (від загальних норм права до так званих правоположень, що їх конкретизують) якою передбачено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Саме такі умови передбачені підпунктом а) пункту 5.3. трудового контракту.

На підтвердження доводів варто зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 № 12-рп/98 визначено, що контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника і незважаючи на застереження, які містяться в Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: це як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

У відповідь на відзив Позивач зазначає «Жодних з перелічених у контракті випадків не настало. Про надання жодного з цих випадків не зазначив і Відповідач у своєму наказі», що не відповідає дійсності. ОСОБА_1 наполегливо не визнає власну помилку, не усвідомлює негативні наслідки власних дій, а також неодноразові пояснення, що його звільнення відбулось на підставі п.п. а) пункту 5.3. трудового контракту, а запис в трудову книжку оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України за п.8 ст.36 КЗпП.

Виходячи з нормативного (а не сутнісного) тлумачення пункту 8 статті 36, частини третьої статті 41, статей 40, 41 КЗпП України та ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - пункт 8 статті 36 КЗпП України, а не у зв'язку із звільненням працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, норми частини третьої статті 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постановах: від 26 грудня 2012 року № 6-156 цс 12 від 23 січня 2013 року № 6-127 цс 12 й підстав для відходу від цієї правової позиції немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив вимоги задовольнити в повному обсязі та скасувати наказ про його звільнення, поновити його на посаді начальника відділення у м. Біла Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області та виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представники відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності ( а. с. 74 ) та ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності ( а. с. 76 ) кожний окремо заперечували проти позовних вимог позивача ОСОБА_1, просили суд відмовити позивачу в задоволені його вимог в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні викладеним в відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 01.02.2018 року між управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі начальника управління ОСОБА_4 та ОСОБА_1, укладено контракт № 07/273 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на строк з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року ( а. с. 6-10 ).

Наказом № 476-к від 25.09.2018 року звільнено ОСОБА_1, начальника відділення у м. Біла Церва управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, 26 вересня 2018 року відповідно до підстав, передбачених контрактом ( пункт 8 статті 36 КЗпП України ) ( а.с. 29 ).

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з вищезазначеною позовною заявою, вважає, що був звільнений без законної підстави та не у відповідності до КЗпП України та контракту.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.п. а) п. 5.3. Контракту №07/273 з начальником відділення у м. Біла Церква управління Керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Управління до закінчення строку його дії у випадку систематичного невиконання або виконання із порушенням чинного законодавства керівником обов'язків, покладених на нього законодавством України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, Статутом, Типовим положенням, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом.

Згідно п.п. б) п. 5.3 цього Контракту керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Управління до закінчення строку його дії у випадку одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обовязків, передбачених законодавством України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, Типовим положенням, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом, в результаті чого для Фонду, Управлінню чи Відділенню настали значні негативні насліди ( понесені збитки, виплачені штрафи, постраждало добре імя Фонду тощо ( а. с. 6-10 ).

Відповідно до п.17 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 170 (далі - Положення), у контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання.

Відповідно до п. 21 Положення у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

Відповідно до п. 22 Положення у разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов'язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні.

Встановлено, що 11.09.2018 року працівником відділу по роботі з персоналом управління ОСОБА_1 було попереджено про розірвання контракту за два тижні шляхом особистого вручення попередження про дострокове розірвання контракту за вихідним номером № 07/2043, що не спростовано самим позивачем.

Відповідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІХ (із змінами і доповненнями), керівники відділень управлінь виконавчої дирекції Фонду призначаються керівниками управлінь виконавчої дирекції Фонду за погодженням з директором виконавчої дирекції Фонду.

Керівник відділення управління виконавчої дирекції Фонду виконує свої повноваження на умовах контракту.

Керуючись п. 5.6.7 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 25.01.2018 № 61-од, начальник управління призначає на посади та звільняє в установленому порядку з посад начальників відділень за погодженням із директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно Положення про управління, 10.09.2018 року начальник управління звернувся до виконуючого обовязки директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_6 про погодження звільнення начальника відділення у м. Біла Церква ОСОБА_1 і отримав відповідний лист-погодження на звільнення керівника відділення управління ( а. с. 55, 56 ).

Встановлено, що за порушенням чинного законодавства позивачем ОСОБА_1 обов'язків, покладених на останнього законодавством України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, Статутом, Типовим положенням, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління, призвело до розірвання контракту.

Встановлено, що підставами звільнення послугувало те, що в будівлі за адресою 09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Богдана Хмельницького, буд. 9 на 3 поверсі (приміщення № 64, площею 499,00 кв.м.) знаходяться відділення у м. Біла Церква та Білоцерківське відділення управління. В зазначеній будівлі співвласниками створено ОСББ «Успіх м. Біла Церква», де під час опрацювання (ревізії) договорів 06 вересня 2018 року в управлінні встановлено, що 01.08.2017 року начальником відділення управління у м. Біла Церква ОСОБА_1 укладено договір між відділенням у м. Біла Церква та ОСББ «Успіх м. Біла Церква» про надання послуг з обслуговування приміщень будинку ОСББ «Успіх м. Біла Церква» № 3 та виявлено низку порушень, оскільки зазначений договір укладено всупереч вимог чинного законодавства.

Пунктом 1.2 Договору № 3 передбачено, що ОСББ «Успіх м. Біла Церква» зобовязується: надавати відділенню у м. Біла Церква послуги з опалення приміщення через відповідні підприємства та організації; в межах наявних коштів надавати інші комунальні послуги з утримання будинку відділенню у м. Біла Церква, згідно Додатку до Договору № 1 ( а. с. 67-68, 69 ).

Встановлено, що відділення у м. Біла Церква - є відокремленим підрозділом управління, без статусу юридичної особи, яке відповідно до цивільного законодавства не має правоздатності для того, щоб укладати цивільні, господарські договори (ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та обєднанням співвласників багатоквартирного будинку. Зазначена норма підкреслює, що ОСББ не є «постачальником» або виконавцем житлово-комунальних послуг, як і не є «субєктом господарювання» взагалі (ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Співвласники не справляють ОСББ «плату за послуги». Оплата за надання житлово-комунальної послуги повинна бути надана саме виконавцю послуги. Тобто, ОСББ як об'єднання співвласників не укладає із самими співвласниками жодних договорів на надання послуг - ці послуги надаються постачальниками будинку як колективному споживачеві ОСББ.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 така угода укладена самочинно, тобто без погодження та відома управління. Волевиявлення управління укладати таку угоду не було. Управління дізналося про існування такої угоди 06 вересня 2018 року.

Крім того, строк дії договору зазначено «безстроково», що не відповідало Постанові правління Фонду соціального страхування України від 08.02.2017 № 16 «Про затвердження Порядку складання та виконання бюджету Фонду соціального страхування України» та не відповідає Постанові правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 року № 42 «Про затвердження Порядку складання та виконання бюджету Фонду соціального страхування України» (кошториси виконавчої дирекції Фонду, робочих органів виконавчої дирекції Фонду та їх відділень складаються і затверджуються в межах бюджетного періоду).

Так, відповідно до додатку № 1 до Договору (калькуляції) оплата за календарний місяць становить 2694,60 грн. за 499 кв.м., або 5,40 грн. за 1 кв.м. Загальна вартість послуг (витрат Фонду соціального страхування України) на календарний рік за цим договором - 32335,2 грн. До послуг входить прибирання внутрішньобудинкових приміщень загального користування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж загального користування, освітлення місць загального користування, організація поточного ремонту будинку через відповідні підприємства, вартість за 1 кв. м. вищеперерахованих послуг - 1,89 грн. Залишкова стаття витрат припадає на організаційно-управлінські витрати ОСББ «Успіх м. Біла Церква» і складає 65% від загальної величини, а саме: 3,51 грн. І таким чином 65% (1751,49 грн. на місяць) від загальної величини калькуляції.

Однак, в судовому засіданні під час розгляду зазначеної цивільної справи, відповідач зазначав, що договір від 01.08.2017 № 3 містить економічно необгрунтовану калькуляцію вартості послуг.

Встановлено, що 05 липня 2018 року ОСОБА_1 переуклав договір про надання послуг з обслуговування приміщень.

Пунктом 1.2 Договору №19 про надання послуг з обслуговування приміщень будинку ОСББ «Успіх м. Біла Церква», що уклали між собою ОСББ «Успіх м. Біла Церква» та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі начальника відділення у м. Біла Церква ОСОБА_1 передбачено, що ОСББ «Успіх м. Біла Церква» зобовязується: надавати управлінню послуги з опалення приміщення через відповідні підприємства та організації; в межах наявних коштів надавати інші комунальні послуги з утримання будинку управлінню згідно (Додатку до Договору № 1) ( а. с. 72 ).

Відповідно до п. 5.5. Положення про відділення у м. Біла Церква управління начальник відділення у м. Біла Церква представляє інтереси Фонду у взаємовідносинах з державними, громадськими органами, установами, організаціями; здійснює оперативне управління страховими коштами Фонду в межах затвердженого бюджету та розпоряджається відповідно до повноважень матеріальними цінностями; укладає договори на підставі довіреності, виданої начальником Управління.

Відповідно до п. 5.6 цього Положення начальник Відділення несе персональну відповідальність за організацію роботи Відділення по виконанню покладених на нього завдань.

Додатком до контракту «Показники ефективності діяльності», що є невідємною частиною контракту № 07/273 зазначено, що ОСОБА_1, який призначається начальником відділення у місті ОСОБА_3 Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області зобовязується організувати роботу Відділення з метою досягнення таких результатів забезпечити раціональне використання коштів Фонду на оплату електроенергії, водопостачання та водовідведення, вживати заходів реальної економії енергоресурсів, результатом яких повинно бути скорочення обсягів споживання в натуральних показниках теплової енергії, холодної та гарячої води, електроенергії.

З наявної в матеріалах справи службової записки від Начальника адміністративно-господарського відділу, Начальника відділу фінансового контролю та аудиту за результатами проведеного вибіркового аналізу договорів по м. Біла Церква та Білоцерківському районі, спрямованої Начальнику управління дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області ОСОБА_4 убачається, що зазначеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 безвідповідально ставиться до виконання посадових обовязків, передбачених Положенням про відділення та умовами контракту, в частині забезпечення раціонального та економічного використання коштів Фонду та не дотримання вимог Антикорупційної програми Фонду на 2018 рік. Пропонувалося розглянути питання дострокового розірвання контракту на підставі п.п.а) п. 5.3 розділу 5 ( а. с. 62-64 ).

Крім того, з службової записки, спрямованої Начальнику управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області ОСОБА_4, підготовленою головним спеціалістом юридичного відділу ОСОБА_7, останній зазначав, що при укладанні 01.08.2017 року договору між відділенням у м. Біла Церва та ОСББ «Успіх м. Біла Церква» про надання послуг з обслуговування приміщень будинку ОСББ «Успіх м. Біла Церква» № 3 були виявлені порушення ( а. с.65-66 ).

Отже, аналізуючи виявленні порушення відповідачем, які були вчинені з боку позивача ОСОБА_1, в подальшому стало підставою для видачі 25.09.2018 року Наказу № 476-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення у м. Біла Церква управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, 26 вересня 2018 року відповідно до підстав, передбачених контрактом ( пункт 8 статті 36 КЗпП України ).

Згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору передбачено підстави, зазначені в контракті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на питання суду підтвердив те, що допустив помилки при виконання обовязків, а саме: останнім було укладено договір між ОСББ «Успіх м. Біла Церква» та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, начальником якого він був, без погодження та відома управління, крім того самовільно вищезазначений договір було укладено безстроково, однак вважав, що такі порушення з його боку є не суттєвими.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи,не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання . обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Звільнення працівника за умовами, передбачено п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, як окрема самостійна підстава для припинення трудового договору. При цьому така підстава, як вбачається із змісту ст. 36 КЗпП України, є відмінною від розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у випадках, визначених ст.ст. 40 та 41 КЗпП.

Як вже було зазначено ч. 3 ст. 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому відповідальність сторін, умови розірвання, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Тобто законодавець відмежував умови розірвання від відповідальності працівника.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Отже, при звільненні особи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, повинні бути наявні умови, визначені сторонами у контракті для його розірвання. Проте, чинним законодавством України не передбачено необхідність вказувати на відповідний пункт контракту, який став підставою для порушення клопотання про звільнення, у розпорядженнях та наказах про звільнення.

А тому, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідачем при звільненні, а саме в наказі не визначено конкретну підставу звільнення є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не наведено жодної норми права, яка б була порушена в процесі його звільнення, а тому його звільнення проведено з дотриманням норм трудового законодавства, а його вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 21, 36 КЗпП України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77, 81, 82, 133, 141, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІХ (із змінами і доповненнями), суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу управління про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: 09100, АДРЕСА_1, ІНП НОМЕР_1 );

Відповідач: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області ( адреса знаходження: 03148, м. Київ, вул. Т. Строката, буд. 2, ).

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_8