Справа № 202/5315/17
Провадження № 2/202/318/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду з позовом про розділ майна, посилалась на те, що між ним та відповідачкою 28 квітня 2001 року було зареєстровано шлюб. За час проживання у шлюбі ними було набуто майно: квартиру АДРЕСА_1. Угоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Просив поділити майно, що є їх спільною власністю, виділивши йому у власність ? частину квартири № 58 в будинку № 4а по вул Осінній в м. Дніпропетровську; виділити у власність ОСОБА_5 ? частину квартири АДРЕСА_1; судовий збір поділити порівну між позивачем та відповідачкою.

Відповідачка не погодившись із позовом подала зустрічну позовну заяву про подав майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою. У зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 посилається на те,що рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 17.07.2003 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_5. Оскільки право власності на вищезазначену квартиру було набуто під час шлюбу, то вона є обєктом права спільної сумісної власності. Позивачка за зустрічним позовом хоче скористатися своїм правом на поділ майна подружжя. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати із матірю, що просить врахувати позивачка при поділі майна подружжя. Просила виділити у власність ОСОБА_5 2/3 частини квартири № 58, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 4а, виділити у власність ОСОБА_3 1/3 частину квартири № 58, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 4а, встановити наступний порядок користування квартирою № 58, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 4а наступним чином: у користування ОСОБА_5 виділити житлову кімнату позначену на плані 2, загальною площею 18,3 кв. м., у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату, позначену на плані 3, загальною площею 12,2 кв. м., в загальному користуванні залишити прихожу, позначену на плані 1, загальною площею 9,3 кв. м., кухню 4, загальною площею 8,8 кв. м., санвузол 5, загальною площею 6,0 кв. м., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою прийнято та об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвало суду від 11.07.2018 року судом було прийнято відмову представника ОСОБА_5 від зустрічного позову та провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою закрито.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання зявився, позовні вимоги первісного позову визнав у повному обсязі. Від зустрічних позовних вимог відмовився.

У серпні 2017 року позивач подав до суду клопотання про допит свідків.

У жовтні 2017 року позивач подав до суду клопотання про витребування доказів.

Протокольною ухвалою від 12.12.2017 року задоволено клопотання позивача про виклик свідків та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

У лютому 2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 21.02.2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3.

У березні 2017 року позивач подав до суду заяву про виклик свідків та клопотання про доручення письмових доказів у справі.

У судовому засіданні 11.07.2018 року представник позивача відмовився від даних клопотань.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб І-КИ № 125998, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року (а. с. 8). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року (а. с. 9) шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а. с. 10) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 11). Згідно довідки ОСБ «Осіння, 4а» (а. с. 125) в квартирі АДРЕСА_4 проживають ОСОБА_3, ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням того, що представник відповідачки визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача і необхідність у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки не підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 13, 77, 78, 81, 141, 246, 264, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Поділити майно подружжя, виділивши ОСОБА_3 в особисту приватну власність ? частину квартири АДРЕСА_5, виділивши ОСОБА_5 в особисту приватну власність ? частину квартири АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Г. Зосименко