Справа № 360/2548/17 Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/2295/18 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 26 05.07.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Журби С.О.,

суддів Березовенко Р.В., Сержанюка А.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його наступним:

28 травня 2013 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначав, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобов'язання щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим за кредитом утворилася заборгованість. Станом на 31 жовтня 2017 року загальна сума заборгованості становила 24017 грн. 51 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 468,76 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 18228,87 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3700,00 грн., штраф (фіксована частина) -500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1119,88 грн. Зважаючи на наведене, просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції незаконно відмовлено у стягненні з відповідача заборгованості. Вказує, що позивачем були надані належні докази на підтвердження своїх вимог. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив насамперед з недоведеності позивачем самого факту видачі кредиту у вигляді емісії та передачі відповідачу кредитної карти, оскільки відповідних доказів з цього приводу до суду представлено не було. З наведеною позицією в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду.

Стверджуючи, що додана до позову заява відповідача була задоволена, їй було видано кредит шляхом емісії та передачі кредитного інструменту - банківської карти, за допомогою якого відповідач фактично отримала кредитні кошти, позивач тим не менш належних та допустимих доказів на підтвердження цього до суду не представив. Ні в анкеті-заяві відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ні в жодному іншому наданому до суду документі не міститься відомостей щодо того, що відповідачу була видана банківська карта, за допомогою якої вона могла б отримати кредитні кошти. Більш того, вказана анкета-заява взагалі не містить даних щодо того, що вона стосується такого виду банківських послуг як отримання банківської карти. Відсутнє визнання такого факту й з боку відповідача. За таких умов вказані посилання банку не підтверджені жодним належним доказом, відтак не можуть бути прийняті судом, що й було відповідним чином встановлено судом першої інстанції.

Не спростовують таких висновків суду й доводи апеляційної скарги, які переважно є повторним викладенням доводів позовної заяви. При цьому суд не може погодитися з позицією апелянта щодо того, що сам лише факт підписання вищезгаданої анкети-заяви вже автоматично свідчить про видачу кредитної карти відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу такий документ не містить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, крім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Р.В. Березовенко

А.С. Сержанюк