Номер провадження: 22-ц/785/1148/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 року м. Одеса

Справа №523/16285/16-ц

Провадження №22-ц/785/1148/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Малиновського О.М. 16 травня 2017 року в м. Одеса,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що він за договором купівлі-продажу, посвідченого на Одеській універсальній товарній біржі 25.03.1998 року, придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2, в яку вселився та постійно проживає дотепер. Проте, він не може на даний час розпорядитися належною йому квартирою, в звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа (договору купівлі-продажу) та неможливістю його відновлення.

Позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 27.9 кв.м., яка складається з двох кімнат площею 22.0 кв.м.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності відмовлено (а.с. 47).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити (а.с.50-51).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач втратив оригінал договору купівлі-продажу, а отримати його не може в звязку зі знаходженням ОСК «Біржа» у стані припинення, тобто ліквідації.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами неможливість відновлення правоустановлюючого документа договору купівлі продажу квартири через Одеську універсальну товарну біржу «ДЖІП», або через установу Державного Національного архіву.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, як продавець, а ОСОБА_2, як покупець, 25.03.1998 року на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98/0098, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_4,що підтверджується копією договору № 98/0098 від 25.03.1998 року ( а.с. 5-6).

ОСОБА_2 в установленому на той час порядку зареєстрував договір купівлі-продажу №98/0098 від 25.03.1998 року в КП «ОМБТІ і РОН», що підтверджується відповіддю вказаного комунального підприємства від 15.02.2017 року за №481582.72.17 (а.с. 31).

Покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі-продажу №98/0098 від 25.03.1998 року, претензій та суперечок по цьому договору між сторонами не має.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 72573951 від 08.11.2016 року, право власності на спірну квартиру на даний час не зареєстровано /а.с.8/.

ОСОБА_2 13.12.2007 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, який розірвав 17.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 44,45).

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що Одеська універсальна товарна біржа «ДЖІП» () на даний час перебуває в стані припинення. Представником призначено СПДІ у Приморському районі м. Одеси /а.с. 63/.

Згідно відповіді №Ч-974 від 09.08.2017 року Державного архіву Одеської області Одеської обласної державної адміністрації документи Одеської універсальної товарної біржі «ДЖІП» у Держархів Одеської області на зберігання не надходили / а.с. 52/.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, на яку посилається позивач, як на підставу предявленого позову, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведеної норми права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, а власник у передбачений законом спосіб, втратив можливість відновлення такого документа, тобто передмовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Оскільки судом встановлено правомірність набуття ОСОБА_2 за договором купівлі продажу № 98/0098 від 25.03.1998 року права власності на квартиру АДРЕСА_5, у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, оригінал цього договору втрачений , то на підставі ст. 393 ЦК України позов підлягає задоволенню.

Посилання суду на те, що позивач не позбавлений можливості отримати дублікат договору купівлі продажу є припущенням, оскільки хоча Універсальна Товарна Біржа «ДЖІП» перебуває у стані припинення ,проте, фактично її за юридичною адресою не існує.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.04.2018 року задоволено клопотання представника ОСОБА_5 про витребування доказів та витребувано з КП «ОМБТІ та РОН» копію архівної справи щодо квартири АДРЕСА_5.

У відповідь КП «БТІ Одеської міської ради» направило суду копію договору купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.56-57).

Суд першої інстанції не повно зясував обставини справи ,не звернув уваги на вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні позову.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_6, яка складається з двох кімнат загальною площею 27,9 квадратних метрів, житловою 22,0 квадратних метрів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20.07.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8