Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 203/5848/15-ц

провадження № 61-34033 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»;

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5;

представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6;

представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Казака С. Ю. від 24 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Каратаєвої Л. О., від 18 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 27 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредіт Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 253 586 доларів США під 12 % річних та кінцевим строком повернення - до 27 червня 2028 року Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого станом на 16 вересня 2015 року утворилася заборгованість за договором про іпотечний кредит у розмірі 292 491 доларів 41 центів США, що у гривневому еквіваленті складає 6 434 274 грн 28 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Укрсоцбанк» просило суд у рахунок погашення вказаної заборгованості за договором про іпотечний кредит від 27 червня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без розгляду.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що представник позивача повторно, тобто двічі підряд не з'явився у судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, причину неявки не повідомив

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» відхилено, ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився із висновками районного суду, зазначивши також про те, що належними чином повідомлений позивач без поважних причин повторно не з'явився у судове засідання, доказів щодо поважності причин неявки та клопотань про перенесення розгляду справи не надав.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції була направлена заява позивача про розгляд справи без присутності представника позивача, в якій також зазначено про підтримання позову у повному обсязі. Таким чином, представник позивача повідомив суд про розгляд справи без його участі.

У серпні 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надіслали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк», в яких зазначали, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Залишаючи позовну заяву банку без розгляду, суд першої інстанції правильно виходив із повторної неявки належним чином повідомленого позивача про час і місце розгляду справи, оскільки зазначене мало місце, так як позивач не з'явився ні 20 грудня 2016 року, ні 24 січня 2017 року і клопотань про розгляд справи без присутності його представника до суду не надсилав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 169 та пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначених вище норм правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною п'ятою статті 74 ЦПК України 2004 року судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судом установлено, що 20 грудня 2016 року та 24 січня 2017 року, тобто двічі підряд, належними чином повідомлений представник позивача у судове засідання не з'явився.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення частини третьої статті 169 та пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року, дійшов правильного висновку про те, що належними чином повідомлений позивач без поважних причин повторно не з'явився у судове засідання, а доказів щодо поважності причин неявки та клопотань про перенесення розгляду справи не надав.

Посилання касаційної скарги про те, що до суду першої інстанції була направлена заява позивача про розгляд справи без присутності представника позивача, в якій також зазначено про підтримання позову у повному обсязі безпідставні, так як у матеріалах справи міститься заява представника позивача від 19 грудня 2016 року протилежного змісту, а саме про те, що у зв'язку із завантаженістю представник позивача 20 грудня 2016 року не має змоги представляти інтереси ПАТ «Укрсоцбанк», а тому просив перенести розгляд справи на іншу дату (а. с. 182). Інших заяв чи клопотань представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності матеріали справи не містять.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Разом з тим частиною сьомою статті 185 ЦПК України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк