Провадження № 2/359/1314/2018
Справа № 359/1259/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просила, з урахуванням уточнення від 13.03.2018 року, визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини поважними, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці для подання до Бориспільської районної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька позивачки ОСОБА_4, що помер 03 червня 2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 липня 2007 року померла мати позивача ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка (пай) площею 3,19 га та земельна ділянка площею 0,44 га, що знаходиться на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області. На день смерті ОСОБА_5 разом з нею в с. Сошників Бориспільського району Київської області по вул. Іванова, 94 постійно проживав її чоловік ОСОБА_4, якого слід вважати таким, що прийняв спадщину. 03 червня 2008 року помер ОСОБА_4, який після смерті дружини проживав у дочки, позивача по справі ОСОБА_1 в с. Мирне Бориспільського району Київської області по вул. Іващенка, 37. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка, що знаходиться на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є позивач. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 не зверталась, оскільки вважала, що так як її батько проживав разом з нею, то вона автоматично прийняла спадщину і зможе в будь-який час звернутися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Крім того, державний акт на земельну ділянку (пай) був втрачений, про існування якого позивачка дізналась лише в 2017 році.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області надійшов лист, згідно якого сільська рада просила провести розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнають повністю.

Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи, відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 15 липня 2007 померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №086029 виданого виконкомом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.11).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка (пай) площею 3,19 га та земельна ділянка площею 0,44 га, що знаходиться на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, що підтверджується копіями Державних актів серії ЯБ № 100164 та серії ЯБ № 103167 (а.с. 14,15).

За час свого життя ОСОБА_5 заповіт не склала, тому спадкування після її смерті мало здійснюватись за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є її дочка ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_4 Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на імя ОСОБА_6 (а.с.8), яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 (а.с.9), копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини в межах встановленого законом шестимісячного строку. Тому спадкова справа після смерті ОСОБА_5, яка померла 15 липня 2007 року, не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №51254794 від 16 березня 2018 року (а.с.41-42).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вважали, що оскільки на день смерті ОСОБА_5 разом з нею в с. Сошників Бориспільського району Київської області по вул. Іванова, 94 постійно проживав її чоловік ОСОБА_4, він прийняв спадщину і не має необхідності звертатись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина підтверджується довідкою за № 477 від 09.08.2017 року виданою Сошниківською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с. 16).

03 червня 2008 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 110404 виданого виконкомом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка, що знаходиться на території Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області.

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не склав, тому спадкування після його смерті мало здійснюватись за законом. Єдиним спадкоємцем є його дочка ОСОБА_1, яка в установлений законом строк до нотаріальної контори не звернулась, оскільки помилково вважала, що так як її батько проживав разом з нею, то вона автоматично прийняла спадщину і зможе в будь-який час звернутися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Крім того, державний акт на земельну ділянку (пай) був втрачений, про існування якого позивачка дізналась лише в 2017 році.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Встановлено, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини у зв'язку з юридичною необізнаністю, оскільки помилково вважала, що автоматично прийняла спадщину, а тому не зверталась до нотаріальної контори з відповідною заявою. Крім того, вона не знала про наявність державного акту на земельну ділянку (пай) до 2017 року.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Всупереч наведеному, позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про наявність поважних причин, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_1 на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Так, юридична необізнаність спадкоємця та відсутність чи незнання про наявність правовстановлюючого документа на майно, не є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вищевикладене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-85цс12 від 26 вересня 2012 року, відповідно до змісту якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Разом з тим, суду не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, як і не зазначено і не надано доказів наявності у спадкоємця перешкод для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у період з 2008 року і по даний час.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1270 та ч.1 ст.1272 Цивільного кодексу України, п.2 ч.1 ст.258, ч.3 ст.259, ст.ст.263-265 та ст.268 Цивільного процесуального України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2018 року.

Суддя Л. В. Яковлєва