Справа № 489/569/17
Провадження №22 -ц/812/348/18
У х в а л а

10 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Шаманської Н.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 частково задоволено. Визначено місце проживання доньки ОСОБА_3 з матір'ю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції.

Проте, апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи 6 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогою немайнового характеру - визначення місця проживання дитини та вимогою майнового характеру - стягнення аліментів на утримання дитини. При подачі позову вона сплатила 640 гривень судового збору лише за вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання дитини), оскільки від сплати судового збору за вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) вона звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Ухвалюючи рішення, суд в мотивувальній частині вирішив питання про стягнення судового збору з відповідача на користь держави.

В резолютивній - суд стягнув з ОСОБА_1 судовий збір на користь позивачки, проте, залишились не розподіленими судові витрати за позовну вимогу (стягнення аліментів), за яку позивачка не сплачувала судовий збір при подачі позову.

Зважаючи на викладене, вказане є підставою для ухвалення судом додаткового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України.

За приписами ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З огляду на викладене, справа підлягає поверненню до Ленінського районного суду м. Миколаєва для усунення зазначеного недоліку шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 365 ЦПК України,

у х в а л и в :

Цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у строк до 26 грудня 2018 року.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська