Постанова

Іменем України

01 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 334/1390/15-ц

провадження № 61-27885св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

суб'єкт оскарження - заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року в складі судді Дубини Л. А. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року в складі колегії суддів: Гончар М. С., Кочеткової І. В., Маловічко С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Відділ) ОСОБА_5

Скарга мотивована тим, що у провадженнi Вiддiлу перебуває виконавче провадження № 51608613 про стягнення з нього ОСОБА_4.) заборгованостi за кредитним договором на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») на виконання рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 27 липня 2015 року, та виконавче провадження № 49824564 про звернення стягнення на нежиле примiщення № 1 першого поверху лiт. «А-2», будiвлю лiт. «Б», що розташованi за адресою: АДРЕСА_1, м. Запорiжжя, на пiдставi виконавчого напису нотаріуса вiд 22 липня 2010 року № 1204.

Заявнику стало відомо, що постановою заступника начальника Відділу ОСОБА_5 вiд 28 вересня 2016 року приєднано виконавче провадження до зведеного, а саме: виконавчi провадження №№ 51608613, 49824564 були зведенi в одне виконавче провадження № 52386319.

Постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а також, про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження заявник не отримував.

Крім того, заявник повідомляв заступника начальника Відділу ОСОБА_5, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2016 року було вiдкрито касацiйне провадження за його касацiйною скаргою на рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 27 липня 2015 року та ухвалу Апеляцiйного суду Запорiзької областi вiд 03 грудня 2015 року та зупинено виконання рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 27 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 заборгованостi за кредитним договором.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_4 надіслав заступнику начальника Відділу ОСОБА_5 заяву про зупинення виконання рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 27 липня 2015 року, у якій просив крім зупинення виконання рішення скасувати вci процесуальнi дiї (постанови), вчиненi пiсля 06 вересня 2016 року, та повiдмити його про результати розгляду заяви.

Повiдомлень про результати розгляду заяви вiд 17 жовтня 2016 року він не отримував, в peєcтpi вiдсутня iнформацiя про зупинення виконавчого провадження.

ОСОБА_4 вважав, що дії заступника начальника Відділу ОСОБА_5 вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

ОСОБА_4 просив визнати протиправними дії заступника начальника Відділу ОСОБА_5 стосовно несвоєчасного винесення постанов про приєднання виконавчих проваджень №№ 51608613, 49824564 до зведеного виконавчого провадження № 52386319; ненадсилання йому постанов про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження; визнати протиправною бездiяльнiсть заступника начальника Відділу ОСОБА_5 стосовно ненадсилання йому постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, скасувати постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що несвоєчасне винесення постанов про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, не порушило права чи інтереси боржника ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить постановлені у справі ухвали скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з'ясували обставини справи, неправильно застосували Закон України «Про виконавче провадження».

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що на виконанні у заступника начальника Відділу ОСОБА_5 перебуває виконавче провадження від 12 липня 2016 року № 51608613 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованостi за кредитним договором на виконання рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 27 липня 2015 року, та виконавче провадження від 18 січня 2016 року № 49824564 про звернення стягнення на нежиле примiщення № 1 першого поверху лiт. «А-2», будiвлю лiт. «Б», що розташованi за адресою: АДРЕСА_1, м. Запорiжжя, на пiдставi виконавчого напису нотаріуса вiд 22 липня 2010 року № 1204.

Вiдповiдно до частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разi якщо в opгaнi державної виконавчої служби вiдкрито кiлька виконавчих проваджень про стягнення коштiв з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Пунктом 3.8.1 Iнструкції з організації примусового виконання рiшень (в редакцiї до 04 жовтня 2016 року) передбачено, що виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копiя якої зберігається у зведеному виконавчому провадженнi. Виконавчi провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пiзнiше наступного робочого дня пiсля закiнчення строку, наданого боржнику для самостiйного виконання.

Державний виконавець відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» створив зведене виконавче провадження від 28 вересня 2016 року № 52386319.

Після об'єднання виконавчого провадження № 51608613 та виконавчого провадження № 49824564 у зведене виконавче провадження № 52386319, державний виконавець вніс відповідні відомості до Єдиного державного peєcтpу виконавчих проваджень.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та iншi документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до вiдома стopiн та iнших учасникiв виконавчого провадження, надсилаються адресатам iз супровiдними листами простою кореспонденцiєю, кpiм постанов про вiдкриття виконавчого провадження або вiдмову у вiдкриттi виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу вiдповiдно до статтi 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повiдомленням про вручення. Боржник вважається повiдомленим про вiдкриття виконавчого провадження, якщо йому надiслано постанову про вiдкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» та Iнструкцiєю з органiзацiї примусового виконання рiшень не передбачено направлення копії постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження.

Вiдповiдно до пункту 1.12.5 Iнструкцiї з органiзацiї примусового виконання рiшень з метою забезпечення доступу до iнформацiї Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у постановi про вiдкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження роз'яснюється право доступу до зазначеноiї iнформацiiї, указуються адреса вiдповiдного веб-сайту в мережi Iнтернет, а також iдентифiкатор для доступу до iнформацiї про виконавче провадження та порядок його використання.

Суд першої інстанції правильно встановив, що у постановах про вiдкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження (в тому числi боржникові ОСОБА_4 Д.) доведено до вiдома про право ознайомлення з матерiалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережi Інтернет, зазначено iдентифiкатор доступу.

Таким чином, боржник ОСОБА_4 мав право також додатково ознайомитись з відповідними постановами про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження.

Щодо розгляду заяви боржника вiд 13 жовтня 2016 року про зупинення виконання рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя, суд першої інстанції правильно встановив, що 21 жовтня 2016 року на адресу Вiддiлу разом iз заявою про зупинення виконання рiшення надiйшла копiя ухвали Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ вiд 06 вересня 2016 року про зупинення виконання рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 27 липня 2015 року, на пiдставi якого видано вищезазначений виконавчий документ, до закiнчення касацiйного провадження у справi.

Після отримання вiд представника боржника ОСОБА_7 ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вiд 06 вересня 2016 року (а.с. 19) державний виконавець свою постановою вiд 26 жовтня 2016 року зупинив виконавчі дiї з примусового виконання виконавчого листа № 334/1390/15-ц, виданого 13 серпня 2015 року року Ленiнським районним судом м. Запорiжжя.

Листом вiд 26 жовтня 2016 року заявника повiдомлено про зупинення вчинення виконавчих дiй та про те, що вiдповiдно до частини четвертої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числi на кошти на рахунках боржника у банках та iнших фiнансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дiй, не знiмається. У перiод зупинення вчинення виконавчих дiй виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходiв до розшуку боржника (його майна) або проведення перевiрки його майнового стану.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що несвоєчасне винесення постанов про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження нiяким чином не порушило права чи інтереси боржника ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги про те, що суди неповно з'ясували обставини справи та неправильно застосували Закон України «Про виконавче провадження» спростовуються наведеним вище.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик