єдиний унікальний номер справи 531/2099/15-ц
номер провадження 2/531/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який було змінено заявою, що надійшла до суду 31.05.2016, у якому просить суд стягнути на їхню користь заборгованість по кредитному договору №910.15249, що укладений 24.05.2012, яка становить в сумі 324102,97 грн. і в рахунок погашення кредитних зобовязань звернути стягнення на предмет застави автомобіль TOYOTA Avensis, який належить ОСОБА_3 та вилучити такий автомобіль у ОСОБА_3

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору №910.15249, ОСОБА_5 (правонаступниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2А.) отримав від позивача кредит у розмірі 192508 грн. на купівлю автомобіля TOYOTA Avensis. Строк користування кредитними коштами до 24.05.2019; договором передбачена сплата відсотків за користування кредитними коштами (21,99%) та інші обовязкові платежі. Позивачем належно було виконано усі його зобовязання по договору. Відповідач не виконував своє зобовязання щодо повернення кредиту, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.11.2015 становить 324102,97 грн. і складається із основного боргу 133418,39 грн., простроченого боргу 56151,62 грн., прострочених процентів 132477,19 грн., строкових процентів 2055,77 грн. Предметом застави, яким забезпечено виконання зобовязань по вказаному договору, є автомобільTOYOTA Avensis, який перебуває у власності ОСОБА_3

В судове засідання представник позивача не зявився, проте в матеріалах справи є його заява, в якій він просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_1 не зявився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. Жодних заяв, клопотань, відзиву від нього не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов не визнає, оскільки її чоловік, ОСОБА_5 кредит не брав.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу за його відсутності і в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підтвердження зазначених у позові обставин, позивач долучив до матеріалів справи копію кредитного договору №910.15249, укладеного 24.05.2012 (а.с. 10-11), копії меморіальних ордерів про видачу кредитних коштів (а.с. 12, 18), а також виписку по кредитному рахунку (а.с. 17) і довідку-розрахунок (а.с. 19) на підтвердження того, що умови кредитного договору не належно виконуються позичальником.

Проте з вироку Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2016, яким засуджено ОСОБА_6 за вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч.3 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1 КК України та ОСОБА_7 за вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч.3 ст.28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, встановлено, що кредитний договір № 910.15249 від 24.05.2012 на ім'я ОСОБА_5 у сумі 192508 грн., укладено із використанням підроблених офіційних документів, що надають право на отримання кредиту. Членами організованої групи, які засуджені даним вироком суду, за допомогою компютерної техніки та печатних пристроїв, без відома ОСОБА_5, виготовлено документи кредитної справи ОСОБА_5, які надають право на отримання кредиту, які в подальшому були використані при оформленні і отриманні кредиту в ПАТ «Ідея Банк».

Досліджені докази свідчать, що ОСОБА_5 не укладав кредитного договору №910.15249 та не отримував кредитні кошти від ПАТ «Ідея Банк». З вироку від 26.07.2016 також встановлено, що перші внески з повернення кредиту від імені ОСОБА_5, було здійснено членами організованої групи.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, тому підстави для їх задоволення, шляхом стягнення боргу з відповідачів, звернення стягнення на предмет застави та витребування предмета застави відсутні.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позову, суд не стягує з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 71-72 ЖК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет застави у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Карлівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Лизенко