Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1986/18

номер провадження 2/695/1048/18

27 липня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Бреуса В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він зареєстрував із відповідачем шлюб 24.08.2013 року, від якого у сторін 04.02.2015 року народилася дочка ОСОБА_3.

Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було видано судовий наказ від 13.12.2017 року, за яким із позивача на користь відповідача на утримання спільної дочки було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач наполягає, що після ухвалення вказаного рішення суду у нього змінилися обставини, які слугували для визначення розміру аліментів, а саме: змінилася сума його отримуваного доходу, окрім того він є інвалідом дитинства, що не було враховано судом при визначення розміру аліментів у вказаному вище рішенні суду. За таких обставин позивач не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали суду від 27.06.2018 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, вивчивши матеріали вказаної справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР № 204200 від 11.02.2015 року) ОСОБА_3 народилася 04.02.2015 року, а її батьком зазначений позивач по справі ОСОБА_1.

Згідно з даними судового наказу виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 13.12.2017 року із позивача на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дочки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином суд вважає доведеним обовязок позивача по утриманні своєї дочки ОСОБА_3 р.Р.

У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з нормами ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з роз'ясненнми Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками розмір аліментів, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як встановлено судом та стверджується посвідченням серії АВ №156310, ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, що не було враховано судом при визначенні розміру аліментів за зверненням відповідача.

Вказана обставина безумовно впливає на матеріальне становище позивача, та обмежує матеріальні можливості позивача по справі та відповідно його сімї.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення не менше встановленого прожиткового мінімуму покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Крім того відповідно до норм ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів в розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку платника аліментів.

Отже судом вбачається, що визначений розмір аліментів позивачу по справі є вищим, ніж передбачено законодавством.

За таких обставин, та виходячи із системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, що не буде порушенням вимог чинного законодавства, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.,ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А тому, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Отже, чинне законодавство передбачає чітку процедуру зміни розміру аліментів, яка безпосередньо повязана із зверненням особи до суду із відповідною вмотивованою заявою про їх зміну.

Таким чином, суд, керуючись нормами ст.,ст. 180, 181 та ст. 183 СК України, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, а також враховуючи матеріальний стан позивача, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, вважає за можливе стягнути із позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тим більше, що такий розмір аліментів повністю відповідає нормам чинного законодавства.

За вказаних обставин, з метою недопущення порушення прав позивача та належного здійснення виконавчого провадження суд вважає за необхідне судовий наказ №695/3532/17, провадження 2-н/695/58/17, який виданий 13.12.2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, повернути на адресу суду.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати від сплати якого був звільнений позивач при поданні позовної заяви, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст., ст. 10, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ № 695/3532/17, провадження № 2-н/695/58/17, який виданий 13.12.2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, повернути на адресу суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.