Справа № 459/2500/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/460/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

Без участі учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

21.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В позовній заяві посилалась, що 02.12.1995 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано 26.01.2006 року. Від подружнього життя у них народився, зокрема, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час ОСОБА_4 є повнолітнім, навчається на третьому курсі факультету спорту у Львівському державному університеті фізичної культури та потребує матеріального забезпечення. Відповідач коштів на утримання сина не надає, їй самій важко матеріального забезпечити останнього. Просила стягувати з відповідача на її користь позивача аліменти на час навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, до закінчення навчання.

Оскаржуваним рішенням у позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене при неповному зясуванні обставин справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що посилання відповідача на відсутність у нього доходу не є достатньою підставою для визначення матеріальної неспроможності утримувати дитину на час навчання. Стверджує, що суд не дослідив питання наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Посилається на те, що доказів утримання двох дітей від шлюбу з ОСОБА_5, як і самої ОСОБА_5 немає, та таких суд не досліджував. Звертає увагу на те, що з довідки про дохід батька відповідача вбачається спроможність непрацездатних батьків повністю утримувати себе та не потребувати матеріальної допомоги зі сторони сина. Вважає, що судом не належним чином досліджено розрахунок заборгованості по виконавчому документу № 2-949 від 02.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до якого станом на 31.06.2017 року переплата становила 7301,80 грн. Стверджує, що зазначена у розрахунку сума переплати не відповідає дійсності, оскільки при складанні розрахунку державним виконавцем не враховано норми закону щодо індексації визначеного судом у твердій сумі розміру аліментів. Посилається на те, що єдиною допомогою відповідача на утримання дітей були аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на двох дітей, які стягувались з нього за рішенням суду. Зазначає, що двоє дітей перебувають на її утриманні та її заробітньої плати не вистарчає на забезпечення їхньої сім`ї. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Оскільки відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, за відсутності обставин, що унеможливлюють розгляд справи в порядку спрощеного провадження, та ціну позову, яка є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму, розгляд справи проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено такі обставини.

Копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 020641 ОСОБА_4 підтверджується, що він народився 14.04.1997 року, його батьками є сторони у справі. (а.с.3)

Згідно копії довідки Відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області від 19.09.2017 року №26203, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4 навчається на ІІІ курсі факультету спорту у Львівському державному університеті фізичної культури стаціонарно, що підтверджується копією довідки від 18.09.2017 року №212.

Відповідно до копії довідки Львівського державного університету фізичної культури від 257.12.2017 року №518, ОСОБА_4 стипендія не призначена.

Згідно довідки про доходи від 27.12.2017 року №0112/826, ОСОБА_2 працює вихователем, загальна сума її доходу за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року становить 7374, 14 грн. (а.с.49)

Як зазначено у розрахунку заборгованості по виконавчому документу №2-949 від 02.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, станом на 31.06.2017 року переплата згідно наявних у Червоноградському МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області даних становить 7301, 80 грн. (а.с.58)

Відповідно до копії виписного епікризу, ОСОБА_3 перебував на лікуванні.

09.11.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 222551.

Від даного шлюбу у відповідача народилося двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.

Батьки відповідача: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є пенсіонерами, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень останніх.

Згідно копії довідки Львівської обласної МСЕК №3, ОСОБА_10 є інвалідом третьої групи професійного захворювання безтерміново.

ОСОБА_11 отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою Сокальського об'єднаного УПФУ Львівської області від 05.12.2017 року.

ОСОБА_3 перебуває на обліку у Червоноградському міському центр зайнятості, що підтверджується довідкою від 20.11.2017 року №1608. (а.с.40)

21.12.2012 року внесено запис №3000055 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3, що підтверджується повідомленням Державного реєстратора юридичних осіб та ФОП Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.12.2017 року.

Дружина відповідача ОСОБА_12 перебуває на обліку у Червоноградському МУПСЗН і отримує одноразову допомогу при народженні першої дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідками від 27.10.2017 року.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини, те що відповідач не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, має батьків пенсійного віку, є платником аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, а також зазначені положення закону, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку, що відповідач на даний час не може надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не дослідив питання наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів не можуть прийматись до уваги, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду, а обставин, які визначають право суду збирати докази відповідно до ст.13 ЦПК України, в апеляційній скарзі не зазначено.

Твердження в апеляційній скарзі, що доказів утримання двох дітей від шлюбу з ОСОБА_5, як і самої ОСОБА_5 немає, та таких суд не досліджував, визнається колегією суддів безпідставним, так як обов»язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття визначено ст.180 СК України.

Також не може прийматись до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не належним чином досліджено розрахунок заборгованості по виконавчому документу № 2-949 від 02.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до якого станом на 31.06.2017 року переплата становила 7301,80 грн., що зазначена у розрахунку сума переплати не відповідає дійсності, оскільки при складанні розрахунку державним виконавцем не враховано норми закону щодо індексації визначеного судом у твердій сумі розміру аліментів, і, що єдиною допомогою відповідача на утримання дітей були аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на двох дітей, які стягувались з нього за рішенням суду, так як такі не стосуються предмету спору.

А відтак, оскільки доводи апеляційної скарги не стверджують можливість відповідача по справі надавати матеріальну допомогу сину, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв»язку з чим нема підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_13