Справа № 461/2919/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/811/1618/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвано шлюб, укладений 04 травня 2017 року між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, про що вчинено відповідний актовий запис №275.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Ухвалено відновити дошлюбне прізвище позивачки - ОСОБА_2 (а.с. 22).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати „та закрите провадження у справі", покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм процесуального права.

Вважає, що спір між сторонами з приводу розірвання їхнього шлюбу „є надуманим", оскільки відповідач „жодного разу не відмовлявся розірвати шлюб в позасудовому порядку".

Вважає, що стягнення з нього оскаржуваним рішенням „судового збору у повному розмірі прямо суперечить Закону України „Про судовий збір" та нормам ЦПК України, та такі вимоги у позовній заяві позивача є відсутніми" (а.с. 86-88).

Апелянт, будучи своєчасно (27.11.2018 року) належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 53), в судове засідання не з'явився та подав до суду Клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 15-00 год. 03.12.2018 року, мотивуючи його тим, що він (ОСОБА_2) з 02 по 04 грудня 2018 року буде у відряджені, що стверджується наказом Генерального директора ТзОВ «Виставковий центр Лемберг» ОСОБА_2 від 30 листопада 2018 року (а.с. 54, 55), тобто - наказом, який було прийнято після 27.11.2018 року, тобто - після того, як апелянту ОСОБА_2 стало відомо про апеляційний розгляд справи 03.12.2018 року.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта - на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частина 1 ст. 55 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за конституційним зверненням ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) вирішив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що позивачка вправі була реалізувати своє право на звернення до суду шляхом подачі позову, який є предметом даного апеляційного розгляду.

Крім цього, у матеріалах справи є наявною заява відповідача, якою він заявляє, що (зокрема) «позов підтримує. Дає згоду на розлучення» (а.с. 19).

За вище наведених обставина колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про «надуманість» спору між сторонами з приводу розірвання їхнього шлюбу, як такі, що не можуть прийматися до уваги.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі (зокрема) визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як стверджується матеріалами справи, ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 14.05.2018 року на 04.06.2018 року було призначено підготовче засідання (а.с. 15).

Згідно наявної у матеріалах справи довідки, підготовче засідання, призначене на 04.06.2018 року, було відкладеним на 20.06.2018 року (а.с. 18).

Саме 20.06.2018 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, а також про те, що він «позов підтримує. Дає згоду на розлучення» (а.с. 19), тобто - подав до суду заяву про визнання ним позову до початку розгляду справи по суті, що і стало правовою підставою для суду (у відповідності до частини 3 ст. 200 ЦПК України) ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

В той же час, згаданим рішеннямне вирішено питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 3) у повному розмірі стягнуто на користь позивачки з відповідача.

За наведених обставин оскаржуване рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення - про повернення позивачці 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, з державного бюджету і про стягнення інших 50 відсотків судового збору (в сумі 352 грн. 40 коп.) на користь позивачки з відповідача.

Керуючись ст.ст. 142 ч.1, 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п. 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2018 року в частині вирішення питання розподілу судових витрат скасувати і в цій частині ухвалити нову постанову.

ПовернутиОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3; 79000, АДРЕСА_1) з державного бюджету 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції про сплату АТ «Ощадбанк» від 23.04.2018 року № 82964.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 352 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

В решті рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.