ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/30/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Гірський Б. О.,

за участю секретаря Сович Н.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/11151/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про відкриття провадження у цивільній справі від 04 жовтня 2016 року, постановлену суддею Дзюбич В.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про визнання іпотечного договору частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про визнання п.п. 6.1 - 6.5 договору іпотеки від 07 жовтня 2008 року, укладеного між Акціонерним - комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум"), та ОСОБА_1, недійсним.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі №607/11151/16.

Не погодившись із даною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено вимоги ч.2 ст. 109 ЦПК України. Зокрема, відкриваючи провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що спір має розглядатись судом за місцезнаходженням ПАТ "Банк Форум" - м. Київ, б-р. Верховної Ради, 7, а саме: Дніпровським районним судом м. Києва.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанцій про відкриття провадження у зв'язку з недотриманням правил підсудності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ПАТ "Банк Форум" належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, однак його представник в суд апеляційної інстанції не з'явився.

ПАТ "Банк Форум" надіслало клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Судом вжито усіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи, за адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві та відповідачем в апеляційній скарзі. (а.с.80) Однак за вказаною адресою ОСОБА_1 судові повістки не отримує.

Згідно ч. ч. 3, 7 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 10 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 і на цю адресою відповідачу неодноразово надсилались повістки про виклик до суду на 21 вересня 2018 року, 25 жовтня 2018 року, 08 листопада 2018 року, 22 листопада 2018 року, однак указані поштові відправлення повернуто до суду відділенням поштового зв'язку після закінчення терміну зберігання кореспонденції.

Окрім того, відповідача ОСОБА_1 викликано в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

23 листопада 2018 року судовими розпорядниками Тернопільського апеляційного суду з метою вручення ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на 06 гркудня 2018 року на 10.00 год. було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1. Однак, вручити повістку відповідачу не виявилось за можливе, оскільки вхід на подвір'я приватного будинку зачинений. Опитані мешканці села повідомили, що в даному будинку проживають лише його паралізований батько та мати, яка приходить у дев'ятій вечора з роботи, що стверджується актом від 23 листопада 2018 року.

Тобто, місцеперебування ОСОБА_1 суду не відоме.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_1 колегію суддів враховано вказівки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України», щодо дотримання розумного строку для судового провадження.

За обставин, коли відповідач ОСОБА_1 належно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглянути справу за відсутності особи, яка не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції керувався ст. 122 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, а справа підсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, оскільки вони відповідають матеріалам справи і узгоджуються із вимогами закону.

У зв'язку із тим, що розгляд позову здійснювався за нормами ЦПК України, які діяли до набрання чинності Законом України №2147-VII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", колегія суддів переглядає рішення суду на відповідність нормам процесуального права, які діяли на момент ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, тобто правила виключної підсудності встановлюється щодо позовів, предметом яких виступають об'єкти нерухомості (будівлі, земельної ділянки тощо), тобто залежно від предмета позову.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (п.42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року).

При цьому зазначена постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 не дає виключного переліку позовів, які мають пред'являтися за місцезнаходженням майна, а наводить умови і підстави, за якими можна визначити, що спір виник з приводу нерухомого майна.

Правила виключної підсудності діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність (п.5 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р. № 2).

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №329/08/26 CLNv, на забезпечення якого укладено договір іпотеки між Акціонерним - комерційним банком "Форум" та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі №7646.

Відповідно до умов даного договору іпотекодавець надав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення АДРЕСА_2.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що п.п. 6.1 - 6.5 Іпотечного договору порушують законодавство України, що є підставою для визнання їх недійсними.

Так за цими пунктами відбулось розпорядження майном спільної сумісної власності подружжя, і відповідно вони включались до договору іпотеки без згоди на це дружини іпотекодавця - ОСОБА_2

З наведених підстав позивачка звернулась з позовом до іпотекодавця ОСОБА_1 та до іпотекодержателя Акціонерного- комерційного банку "Форум", правонаступником якого є ПАТ "Банк Форум".

Оскільки предметом іпотеки є нежиле приміщення АДРЕСА_2 то спір виник з приводу нерухомого майна і на цей спір поширюється положення ч.1 ст. 114 ЦК України.

Отже, даний позов згідно з ч.1 ст.114 ЦПК України підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відкрив провадження у даній справі.

Посилаючись у своїй апеляційній скарзі на порушення судом норм ч.2 ст. 109 ЦПК України, апелянт не звернув уваги на те, що предметом спору є нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення АДРЕСА_2, договір іпотеки відносно якоuj позивач просить визнати частково недійсним і підсудність у даному випадку визначає ст. 114 ЦПК України, тобто позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Враховуючи, що на даний позов поширюється дія правил про виключну підсудність (ч.1 ст.114 ЦПК України), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відкрив провадження у даній справі, визначивши її підсудність за місцезнаходженням нерухомого майна у м. Тернопіль Тернопільської області.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали судді суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий З.Є. Ткач

Судді: Б.О. Гірський

О.Я. Міщій