Провадження № 2/234/3286/18
02 листопада 2018 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі
головуючого судді Чернобай А.О.,
секретар судового засідання Науменко А.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживачів.
Свою позовну заяву обґрунтував тим, що 26.05.2018 року між позивачем та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір про надання ремонтно-будівельних послуг № 64. Відповідно до умов договору, а саме: п.п 1 договору, відповідач зобовязався виконати наступні роботи: демонтаж фундаментної плити; монтаж паркану з профнастілу; зварювання лагів; монтаж воріт з профнастілу зі зварюванням кутків; монтаж полотна з профнастілу зі зварюванням кутків; монтаж планки на паркан. Загальна сума робіт відповідно до п. 2.1 договору складає 3000 грн. Попередня оплата відповідно до п.2.2 договору складає 1500 грн. Відповідно до п.1.2 договору роботи повинні бути виконані до 06.07.2018 року. На виконання умов договору позивач здійснив попередню оплату у сумі 1500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26.05.2018 року. На виконання п. 3.4 договору, відповідно до якого позивач має право по узгодженню з виконавцем покласти на останнього додаткові роботи, прямо не передбачені цим договором, позивач замовив послугу з придбання відповідного матеріалу необхідного для виконання робіт, передбачених договором на суму 8000 грн, що підтверджується квитанцією № 31 від 29.05.2018 року. Відповідач придбав матеріали на суму 7500 грн, що підтверджується проектом акту приймання передачі від 23.06.2018 року. Отже, за зазначеним договором відповідач прийняв суму попередньої оплати в розмірі 2000 грн. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав. Оскільки відповідач не здійснив необхідних дій для виконання договору, а саме: не організував робочий процес по встановленню воріт та паркану, переклавши свої обовязки на позивача, який є замовником за договором, позивач вважає, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив його права як споживача. Крім того, за порушення строків виконання, відповідно до ст. 611 ЦК України та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач за період часу з 07.07.2018 року по 07.08.2018 року повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 3% від вартості договору, тобто 1860 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідач повинен сплатити позивачу 3 % річних від простроченої суми, що складає 5,10 грн. Також позивачу була спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює у 1000 грн.
Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 2000 грн., 3% річних- 5,10 грн, пеню за період з 07.07.2018 р. по 07.08.2018 року, у розмірі 1860 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, через канцелярію надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судового засiдання не зявився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирiшення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд,
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У разі порушення боржником негативного зобовязання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобовязався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобовязання. Така вимога може бути предявлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобовязання.
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд вбачає, що ОСОБА_2 зареєстрований в Управлінні реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області 05 травня 2017 року, в якості фізичної особи-підприємця, види діяльності: інші роботи із завершення будівництва, діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, будівництво житлових і нежитлових будівель. (а.с. 27 - 28)
Судом встановлено, що 26.05.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договорі про надання ремонтно-будівельних послуг № 64. (а.с. 5)
Згідно п. 1.1 умов договору, відповідач зобовязувався виконати наступні роботи: демонтаж фундаментної плити; монтаж паркану з профнастілу; зварювання лагів; монтаж воріт з профнастілу зі зварюванням кутків; монтаж полотна з профнастілу зі зварюванням кутків; монтаж планки на паркан, строк виконання зазначених робіт встановлений договором до 06.07.2018 року.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт складає 3000 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 26.05.2018 року, позивач ОСОБА_1 сплатив попередню плату в розмірі 1500 грн. (а.с. 6).
29 травня 2018 року позивач ОСОБА_3 сплатив відповідачу ОСОБА_2 суму 8000 грн. для закупівлі будівельного матеріалу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №31 від 29.05.2018 року. (а.с. 7)
Згідно акту прийому-передачі товару від 23.06.2018 року, відповідач ОСОБА_2 передав позивачу ОСОБА_1 товар на суму 7500 грн. (а.с. 8)
Відповідач фізична- особа підприємець ОСОБА_2 зобов'язання за договором не виконав, оскільки замовникуОСОБА_1 не виконані роботи, зазначені у договорі. Отримані за договорами кошти в сумі 2000 грн. ОСОБА_1 не повернуто.
За приписами ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України , договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно із статтею 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).
Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно із ст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем, був укладений договір виконання ремонтно-будівельних послуг № 64, згідно із яким, Торгівельно-будівельна група «КомфортСтройСервіс» в особі ОСОБА_2, як виконавець, взяв на себе зобовязання провести роботи (послуги), а саме: демонтаж фундаментної плити; монтаж паркану з профнастілу; зварювання лагів; монтаж воріт з профнастілу зі зварюванням кутків; монтаж полотна з профнастілу зі зварюванням кутків; монтаж планки на паркан, строк виконання зазначених робіт встановлений договором до 06.07.2018 року, та передати результат виконання робіт (послуг) замовнику. Позивач вніс 8000 грн. на закупку матеріалів, необхідних для виконання робіт.
Таким чином, виниклі між сторонами правовідносини, регулюються нормами побутового підряду, а також Законом України «Про захист прав споживачів».
Статтею 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
Крім того, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків (частина четверта статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів").
Отже, право замовника на розірвання договору чи відмову від нього в цілому передбачено чинним законодавством.
Згідно із ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Аналіз встановлених у судовому засіданні обставин та норм діючого законодавства дозволяє суду дійти висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір підряду, який в порушення умов договору та діючого законодавства відповідачем не виконаний, у звязку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь коштів попередньої оплати в розмірі 2 000 грн., підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені та процентів від простроченої суми, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.
У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 2 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Зі змісту договору вбачається, що сторони відступили від положень ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» і в п. 5.2 договору на виконання послуг № 64 від 26.05.2018 року обумовили, що за порушення строків виконання послуг, зазначених у договорі, виконавець зобов'язаний виплатити штраф у розмірі 0,1% від суми договору та пеню із розрахунку 0,01% від суми договору за кожний день прострочення.
Дане відступлення сторін відповідає положенням ч. 2 ст. 6 ЦК України та не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».
За таких обставин, з відповідача на користь позивача належить стягнути пеню обумовлену сторонами в п. 5.2 договору, а в стягненні пені у розмірі трьох відсотків вартості робіт, визначених ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» необхідно відмовити.
Тобто, за 31 день прострочення (з 07.07.2018 року до 07.08.2018 року) відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню у розмірі 3000 грн. (сума договору) х 0,01% х 31 день прострочення = 9 грн. 30 коп.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача підлягає стягненю пеня в розмірі 19,80 грн. та відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, три проценти річних в розмірі 5 грн. 10 коп. ( 2000х3%:365х31= 5 грн. 10 коп.).
Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Розглядаючи позовні вимоги в цій частині, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити з наступних підстав.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.
Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Про задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової ) шкоди.
Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» регулює права та обовязки споживача та передбачає, що позивачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції ) до закону.
Закон України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011 року визначає поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоровя або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого обєкту права власності за винятком самої продукції що має дефект.
Оскільки, визначені у цьому Законі обставини судом встановлені не були, правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачці немає, а відтак у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки відповідно до ч. 3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 141, 259, 263-268, 273, 280- 289, 354 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість у розмірі 2000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 9 грн. 30 коп., три процента річних у розмірі 5 грн. 10 коп., а всього 2014 грн. 40 коп. (дві тисячі чотирнадцять гривен сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовій збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривен вісімдесят копійок)
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.
Суддя:
Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: