Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 2-2693/12
Провадження № 22ц/782/485/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 рокупостановлену у складі судді Суського О.І в смт. Троїцьке Луганської області,

за заявоюОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встанолвення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали Жовтневого районного суду Луганської області від 12 січня 2012 року у виді накладення арешту на будинок, 1/2 частку будинку за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Трікотажна, буд. 71.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року та постановити нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті на підставі ухвали Жовтневого районного суду Луганської області від 12 січня 2012 року у виді накладення арешту на будинок, 1/2 частку будинку за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Трікотажна, буд. 71, посилаючись на те, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, зокрема, що судове провадження у справі № 2-2693/12, розгляд якої не закінчено, втрачено, а звернення до суду із новим позовом є її правом, а не обов'язком.

ОСОБА_3 до суду не надано відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час і місце повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце повідомлений належним чином і в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що цивільна справа № 2-2693/12, по якій заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, пройшла апеляційну та касаційну інстанції та була повернута до суду першої інстанції на новий розгляд. Провадження по даній справі було втрачено, на даний час у встановленому законом порядку його не відновлено і розгляд даної справи по суті не закінчено. Та обставина, що відповідну цивільну справу не було передано з Жовтневого районного суду м. Луганська до Троїцького районного суду Луганської області і вона на теперішній час не розглядається, не свідчить про те, що розгляд цивільної справи закінчено, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 6-10 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року).

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що питання щодо скасування заходів забезпечення позову вирішується судом з урахуванням конкретних обставин у справі, в межах якої постановлена ухвала про забезпечення позову.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна вбачається, що на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Трікотажна, буд. 71, накладено обтяження, яке зареєстровано 24.01.2012 року Пятою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська від 12.01.2012 року.

В матеріалам справи відсутня ухвала Жовтневого районного суду м. Луганська від 12.01.2012 року.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 листопада 2012 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, у задоволенні зустрічних позовних вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 04 квітня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 листопада 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 листопада 2012 року та ухвала Апеляційного суду Луганської області від 04 квітня 2013 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, розгляд зазначеної справи по суті не закінчено. Провадження по вказаній справі було втрачено.

Зазначені обставини свідчать про те, що Жовтневим районним судом м. Луганська розглядалася як позовна заява ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, так і зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Трікотажная, буд. 71, подана у грудні 2011 року.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Троїцького районного суду Луганської області із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-2693/12. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 20 квітня 2017 року заява була залишена без розгляду з мотивів того, що провадження в справі в якій заявник просив відновити, не закінчено, а справа з Жовтневого районного суду м. Луганська до Троїцького районного суду Луганської області не передавалася.

Отже, оскільки розгляд зазначеної цивільній справі № 2-2693/12 по суті не закінчено, а втрачене судове провадження по справі не відновлено, то заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що є підстави для скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-2693/12, які вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Луганська від 12 січня 2012 року.

Безпідставним є посилання ОСОБА_2 як в заяві про скасування заходів забезпечення позову, так і в апеляційній скарзі на п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, яка передбачає, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, оскільки як вбачається із матеріалів справи заходи забезпечення позову були вжиті Жовтневим районним судом Луганської області під час розгляду справи, а не до подання позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Керуючись, ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2018 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді: Є.В. Коротенко

ОСОБА_4