Справа № 296/1121/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"03" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Сингаївської Т.В., Степанчук О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

06.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири, що знаходиться АДРЕСА_1. В 2010 році за проханням знайомого зареєстрував ОСОБА_3 у належній йому квартирі. Оскільки, відповідач майже 8 років в квартирі не проживає, є сторонньою особою, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №14 по вул. Київській, 106 в м. Житомир.

Ухвалою судді від 19.02.2018 у справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Від відповідача до суду відзив на позов не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 19.02.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання останньої, відомості про яке надано відповідним органом реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОСОБА_4 до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 26.02.1999 р. (а.с.8-10).

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу №1 від 01.02.2018 у вказаній квартирі зареєстрований позивач ОСОБА_1, разом з ним зареєстровані: дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

ОСОБА_4 №2 від 22.01.2018 затвердженого паспортистом ОСОБА_8 та майстром ЖБК -1 ОСОБА_9 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у квартирі АДРЕСА_2 не проживає (а.с.4).

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В судовому засіданні позивач пояснив, що ОСОБА_3 не є членом його сім"ї, та на прохання знайомого, позивач зареєстрував відповідача за своєю адресою у квартирі АДРЕСА_2 16.09.2010 року за усною домовленістю строком на два місяці. За місцем реєстрації з 16.09.2010 відповідач не проживає, будь яких інших угод між сторонами з приводу користування квартирою не укладалось та такі домовленості відсутні.

У спростування викладених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція у справі №6-709цс16).

З урахуванням зазначеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 258-259, 268, 272-283 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 14 за адресою : м. Житомир, вул. Київська, 106.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії КМ 274380, виданий Артцизьким РВ УМВС України в Одеській області 16.11.2004р.) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії ВМ 482829, виданий Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області, 07.09.2002р.) судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Корольовський районний суд м. Житомира.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Cуддя О. С. Рожкова