У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

номер провадження 2/333/1389/18

номер справи 333/1783/18

16 квітня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянами України, які не досягли шістнадцятирічного віку, -

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2018 року, позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: надати їй дозвіл без згоди батька на виїзд разом з дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Германії, Єгипту та Туреччини в період з 25.05.2018 року по 31.08.2018 року у супроводі матері.

Вивчивши подану позовну заяву та долучені документи, прихожу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст.. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У відповідності до ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог частини третьої статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995р. №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.22 ч.1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із зазначенням у ній держави прямування, мети, конкретно визначеного періоду перебування за кордоном та конкретно визначеної особи, у супроводі якої буде дитина.

Зважаючи на те, що підставою розгляду судом справ зазначеної категорії є наявність спору між батьками з приводу виїзду дитини за кордон, позовна заява повинна містити відомості про ставлення відповідача до виїзду дитини за кордон, а також відомості про неможливість оформлення відповідних документів у позасудовому порядку. Оскільки спір між батьками про виїзд дитини за кордон належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов'язковою. На підставі ч. 5 ст.19 СК України орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

У зв'язку з чим, суддя вважає за необхідне звернути увагу позивача, що рішення по справі може вплинути на права та обов'язки районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району м. Запоріжжя як органу опіки та піклування, у зв'язку з чим позивачу необхідно уточнити коло суб'єктів - учасників процесу, з наданням копії позовної заяви та доданих матеріалів для них. Проте, у позовній заяві взагалі не зазначено чи зверталась позивач до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України. Зокрема у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи від органу опіки та піклування (висновок, рекомендації) про надання згоди на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітніх дітей, чи про відмову у цьому.

Таким чином позивачу слід конкретизувати зміст позовних вимог: чітко вказати конкретну мету прямування, державу прямування, період перебування за межами України дитини із зазначенням дати перетинання кордону України в обох напрямках, на який вона просить дозволити без згоди батька вивозити дитину, а також надати висновок органу опіки та піклування стосовно виїзду дитини за межі України, вказати причини неможливості оформлення згоди батька у позасудовому порядку (шляхом оформлення нотаріальної довіреності).

На підставі викладеного, суд позбавлений можливості прийняти до свого провадження даний позов у первісному вигляді, як такий, що складений в неналежному обсязі, необхідного для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строків на усунення зазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянами України, які не досягли шістнадцятирічного віку - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви.

Роз'яснити позивачу, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Сторони можуть отримати інформацію про стан розгляду справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://court.gov.ua/fair/sud0812/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов