ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Суми

Справа №592/13462/17

Номер провадження 22-ц/788/564/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

представника позивача - Гакаля Р.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Хитрова Б.В. у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У листопаді 2017 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_2 з позовом, у якому зазначалося, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 27 жовтня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за ним станом на 06 листопада 2017 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 251 грн. 43 коп., яку позивач і просив стягнути з нього в судовому порядку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року на часткове задоволення позову постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» 6 178 грн. 20 коп., з яких: 6 149 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом та 29 грн. 06 коп. - заборгованість по процентах.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом змінити, збільшивши цей розмір до заявленого у позові, а також скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за пенею, штрафом (фіксована частина) та штрафом (процентна складова) та ухвалити нове про задоволення цих вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення відповідача проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми пені та штрафу та обраховуючи розмір відсотків за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки НБУ, виходив з того, що відсутні докази на підтвердження того, що відповідач при укладенні договору брав на себе зобов'язання зі сплати винагороди та неустойки у разі порушення зобов'язання з повернення кредиту та відсутні докази на підтвердження досягнення згоди між сторонами договору щодо розміру відсотків за користування кредитом.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з таким висновком місцевого суду, оскільки суд прийшов до них неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи.

Так, з матеріалів справи убачається, що 27 жовтня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви та довідки банку про умови кредитування з використанням кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за яких відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 11000 грн. на платіжну картку (а.с.9, 108).

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» за вищезазначеним договором відповідач отримала кредитну картку зі строком дії до останнього дня серпня 2014 року, потім нею була отримана картка зі строком дії до березня 2016 року, а потім була отримана картка зі строком дії до останнього дня листопада 2017 року, а отже до 30 листопада 2017 року (а.с.109).

З довідки про рух коштів по рахунку вбачається, що відповідач протягом строку дії кредитних карток активно користувалась ними і здійснювала як зняття кредитних коштів готівкою, так і придбавала товар, сплачувала послуги, а також здійснювала і погашення кредиту (а.с.70-89).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідач уклала кредитний договір на умовах передбачених Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і отримала кредитний ліміт на кредитну картку у сумі 11000 грн. 00 коп. та користувалась кредитним лімітом і дана обставина підтверджується як письмовими доказами у справи, так і поясненнями відповідачки, яка підтвердила факт підписання нею довідки про умови кредитування та не заперечувала в судовому засіданні, що кредит отримувався нею саме під 36% річних (3% щомісячних).

Згідно з наданого позивачем розрахунку у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором за відповідачем станом на 06.11.2017 року утворилась заборгованість у сумі 13193 грн.52 коп., яка складається з наступного: 6149,14 грн. - заборгованість за кредитом; 5482,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 480 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 1081,60 грн. (а.с.105-107).

Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг.

Проте лише зазначена Довідка підписана позичальником, а Умови і правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінал цього документу кредитором відповідачу переданий не був, у зв'язку з чим його не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст.ст.11-13 ЦПК України позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що за час дії договору мав право на нарахування підвищених відсотків за користування кредитом (3,5% річних (42% річних)), оскільки умовами укладеного договору, зокрема Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду, яка підписана позичальником і є складовою частиною укладеного договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами становив 3% у місяць (36% річних) і нарахування підвищених відсотків не передбачено.

В той же час, колегія суддів не може погодитись і з висновками місцевого суду в тій частині, що договором укладеним між сторонами не був встановлений розмір процентів, а тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, оскільки як вже було встановлено судом і проти цього не заперечувала відповідач у справі нею при укладенні договору була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і проценти за користування кредитом були встановлені у розмірі 3% щомісячних (36% річних). Тому висновок місцевого суду про необхідність обрахунку суми заборгованості за відсотками, виходячи із розміру визначеному на рівні облікової ставки НБУ є помилковим.

Відтак, сума процентів, виходячи з умов укладеного між сторонами договору, за період з 27.10.2010 року по 06.11.2017 року складає 5482 грн.78 коп., який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми пені та штрафу колегія суддів керується правовою позицією викладеною Верховним Судом України у постанові № 6-2003 цс 15 від 21 жовтня 2015 року якою визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З Довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, а отже є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що пеня нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості, а штраф нараховується за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Таким чином, позивачем за одне й те саме порушення одночасно застосовується штраф і пеня, що є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, а отже заборонено законом.

Виходячи з цього колегія суддів вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня у сумі 480 грн.00 коп.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені - скасуванню, а в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом - зміні.

Стягнути з відповідача на користь позивача 6149 грн.14 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 5 482 грн. 78 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 480 грн. заборгованості за пенею.

У зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати у справі і пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача частково понесені судові витрати по справі за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 870 грн. 40 коп. та за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 792 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року в даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені скасувати, а в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом - змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені задовольнити.

Викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» 6149 грн. 14 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 5 482 грн. 78 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 480 грн. заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 870 грн. 40 коп. на компенсацію сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 792 грн.00 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 16 квітня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик