Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гончарука В.П.,

при секретарі Красновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті,-

встановив:

В листопаді 2018 року представник заявниці ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вимоги мотивує тим, що заявниця є дочкою померлого громадянина України - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області, помер батько заявниці - ОСОБА_3, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1251, виданим медичним закладом Республіканським бюро СМЕ, причина смерті - церебральний атеросклероз. Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про смерть.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з'явилися, в прохальній частині заяви просили слухати справу за їх відсутності.

Представник зацікавленої особи: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1251, виданим медичним закладом республіканським бюро СМЕ, причина смерті - церебральний атеросклероз.

Заявниця ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Заявниця звернулася до Дніпровського районного у м. Києві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_3, однак їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було пред'явлено копію документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України»визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Оскільки реєстрація смерті ОСОБА_3 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 256, 2571, 367 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стать чоловіча, громадянин України, уродженець м. Донецьк, Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області у віці 76 років, причина смерті - церебральний атеросклероз.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: