Справа № 393/32/18
11 квітня 2018 року смт.Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - позивач) з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір № б/н від 16.12.2014 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те що, підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, до суду надав клопотання відповідно до якого наполягав на задоволенні позову та в разі неявки відповідача на винесенні заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов до суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав:
Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені законом.
Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Як встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір № б/н від 16.12.2014 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те що, підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Спірний кредитний договір в установленому законному порядку недійсним не визнано. Таким чином, згідно із статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання за Кредитним договором повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе договірні зобовязання відповідно до кредитного договору б/н від 16.12.2014 року, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду підлягають стягненню на його користь із відповідача в сумі 1762,00 грн.
Керуючись, ст.ст. 509, 526, 610, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 268, 272, 280-283 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Копію рішення направити сторонам по справі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30 денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК