Справа № 283/440/18
Провадження №2/283/325/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:

- розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем;

- стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву.

Відповідач позов визнав, про що також надав суду відповідну заяву.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю.

У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів.

У зв'язку з цим суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу, а також стягує з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 105, 112, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 04 березня 2011 року між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 245, розірвати.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення всієї суми боргу по аліментах.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 704 гривні 80 копійок та на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко