справа № 732/728/18
провадження № 2/732/427/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

секретаря Швачко О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня ОСОБА_2 та Городнянської міської ради Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, діючи на підставі відповідної довіреності від 10.07.2017 року та в інтересах ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня ОСОБА_2 та Городнянської міської ради Чернігівської області та просить встановити факт того, що наказ № 19 від 17.05.2017 року «Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам» в частині зазначення про визначення періоду відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі особистої заяви не відповідає дійсності, а також представник позивача просить встановити факт того, що в робочі дні в період з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року включно відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі особистої заяви ОСОБА_3 знаходилась на робочому місці в Городнянській ЗОШ І ступеня та працювала.

З позовної заяви виходить, що ОСОБА_3 з 15.08.1979 року працює вчителем підготовчих класів і є ветераном праці, що підтверджується записами в трудовій книжці та відповідним посвідченням серії АІІІ № 792926, яке є безтерміновим і діє на всій території України.

У порядку реалізації законодавчо встановленого права на отримання відпустки в зручний для неї час ОСОБА_3 було подано відповідачу заяву про надання відпустки з 01.09.2017 року. Згідно її заяви графіком відпусток на 2017 рік, який було затверджено наказом директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня № 04 від 05.01.2017 року, визначено дату початку її відпустки 01.09.2017 року.

Але 17.05.2017 року директором Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня ОСОБА_2 за власної ініціативи було видано наказ № 19 «Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам», яким визначено період відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року та зазначено, що даний наказ видано відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі особистих заяв педагогічних працівників.

Однак наказ в частині надання відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі її особистої заяви не відповідає дійсності.

Зазначене підтверджується : графіком відпусток на 2017 рік, який затверджено наказом директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня № 04 від 05.01.2017 року і який є дійсним, згідно якого період відпустки ОСОБА_3 визначено з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року; заявою ОСОБА_3 щодо надання їй щорічної відпустки та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року, що відповідає графіку відпусток; заявою ОСОБА_3 від 09.06.2017 року щодо передчасності нарахування їй відпускних у червні 2017 року у звязку з виходом нею у відпустку згідно її заяви з 01.09.2017 року та знаходженням до часу відпустки на роботі; Закон України «Про відпустки» визначено, що черговість надання відпусток визначається затвердженим графіком, а її перенесенням на інший період за ініціативи власника або уповноваженого ним органу, як виняток можливе тільки за письмової згоди працівника.

З огляду на викладене, а також оскільки ОСОБА_3 не видавалась згода на перенесення відпустки з 01.09.2017 року і її особистою заявою про надання відпустки підтверджено періодом її відпустки період з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року, графіком відпусток, який є дійсним, визначено періодом відпустки ОСОБА_3 період з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року, то наказ № 19 від 17.05.2017 року «Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам» в частині визначення періоду відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року відповідно до Закону України «Про відпустки» згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі її особистої заяви не відповідає дійсності.

У робочі дні в період з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року ОСОБА_3 знаходилась на робочому місці і працювала, що підтверджується її заявою від 09.06.2017 року щодо передчасності нарахування їй відпускних у червні 2017 року у звязку з виходом нею у відпустку, згідно її заяви з 01.09.2017 року та знаходженням до часу відпустки на роботі та свідченнями осіб, які заміняли директора у вказаний період.

Зазначення в наказі відомостей, які не відповідають дійсності, привело до порушення конституційного права ОСОБА_3 на відпочинок та на своєчасне отримання заробітної плати, так як у 2017 році вона не була у відпустці з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року їй не була виплачена заробітна плата.

Зазначені обставини стали підставою для необхідності встановлення відповідних фактів, оскільки це має для ОСОБА_3 юридичне значення, так як з їх встановленням повязана реалізація конституційних прав на відпочинок та заробітну плату.

На підставі вищевикладеного та посилаючись на те, що з приводу встановлення вказаних фактів виникає спір про право, представник позивача ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 29 травня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою від 02 серпня 2018 року суд задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_1 та залучив до участі у справі в якості співвідповідача Городнянську міську раду Чернігівської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від 12.07.18 року, заявлені ним в інтересах позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Підтвердив обставини, які викладені ним у предявленому позові та посилаючись на ці обставини обґрунтовував заявлений позов.

Відповідач директор Городнянської загальноосвітньої школи І степеня ОСОБА_2 у судовому засіданні предявлений позов не визнала у повному обсязі та заперечувала з приводу його задоволення. Підтвердила, що у графіку надання щорічних відпусток за 2016-2017 роки, затвердженому наказом від 05.01.2017 року, датою початку відпустки ОСОБА_3 визначено 01.09.2017 року. Після цього вона написала доповідну на начальника відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 і останній в усній та письмовій формі спілкувався з позивачем щодо виходу нею у відпустку в літній період. 20.04.2017 року вона отримала листа за підписом начальника відділу освіти ОСОБА_4 у якому зазначалось, що відділ освіти не може погодитись з виходом ОСОБА_3 у відпустку з 01.09.2017 року. Видаючи наказ від 17.05.2017 року № 19 вона особисто визначила позивачу період її відпустки з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року. При цьому вона діяла в такий спосіб, оскільки їй не дав дозвіл роботодавець, а саме відділ освіти. Позивач заяву на зміну дати початку відпустки не писала і тому вона погоджується, що наказ № 19 від 17.05.2017 року в частині ОСОБА_3 не відповідає дійсності. Зауважила, що в табелях обліку робочого часу щодо ОСОБА_3 ставились відмітки у відповідності до наказу від 17.05.2017 року № 19, тобто відмічалось, що вона перебуває у відпустці. Вона здогадувалась, що ОСОБА_3 не виконала наказ. У літній період замість неї табелі обліку робочого часу заповнювали особи, які виконували її обовязки. З огляду на рішення судів першої та апеляційної інстанції, які відмовили ОСОБА_3 у задоволенні позову про визнання протиправними дій та скасування наказу про надання основної відпустки, зобовязання надати основну відпустку, вважає, що наказ від 17.05.2017 року виданий нею у відповідності до закону та в належному порядку.

Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Начальник відділу освіти Городнянської міської ради Чернігівської області ОСОБА_5 надав до суду письмову заяву від 23.11.20108 року за вих. № 02-29/198 з проханням розглянути справу без участі їх представника ( а.с. 87 ).

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Начальник відділу освіти, молоді та спорту Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_6 надав до суду письмову заяву від 26.11.2018 року за вих. № 02-29/510 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами ( а.с. 88 ).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію директора Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г., як відповідача у даній справі, по суті заявлених позовних вимог та заслухавши її пояснення, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_3 з 06.11.2007 року працювала на посаді вчителя початкових класів Городнянської ЗОШ І ст., що підтверджується відповідним записом в її трудовій книжці. Наказом від 31.08.2017 року за № 32 по Городнянській ЗОШ І ст. Жадченко Л.І. була переведена з 01.09.2017 року на посаду вихователя групи продовженого дня ( а.с. 8-9, 32 ).

Згідно посвідчення серії АІІІ № 792926 ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці. Видане позивачу у 2003 році відповідне посвідчення є безтерміновим і дійсне на всій території України ( а.с. 7 ).

18.04.2017 року ОСОБА_3, як вчитель початкових класів Городнянської ЗОШ І ст., звернулась з письмовою заявою до директора Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г., де просила надати їй чергову відпустку з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року та виплатити грошову компенсацію на оздоровлення ( а.с. 75 ).

05 січня 2017 року директор Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. видала наказ № 04, яким затвердила графік надання щорічних відпусток за 2016-2017 н.р. педагогічним працівникам Городнянської ЗОШ І ст.. У графіку зазначено, що ОСОБА_3 надається основна щорічна відпустка тривалістю 56 календарних днів з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року, до роботи стати 27.10.2017 року ( а.с. 71-72 ).

17.05.2017 року директор Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. видала наказ № 19 «Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам» в якому визначила період основної щорічної відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року. Як на підставу видачі відповідного наказу директор Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. послалась на Закон України «Про відпустки», графік відпусток на 2017 рік та особисті заяви педагогічних працівників ( а.с. 74 ).

Стаття 10 Закону України «Про відпустки» передбачає, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

При цьому щорічна відпустка за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівника та за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) або іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом у разі, коли надання щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, та за умови, що частина відпустки тривалістю не менше 24 календарних днів буде використана в поточному робочому році, що визначено ст. 11 Закону України «Про відпустки».

Також ст. 11 Закону України «Про відпустки» передбачає, що у разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом.

Як встановлено судом в судовому засіданні, ОСОБА_3 18.04.2017 року було подано заяву про надання їй чергової відпустки з 01.09.2017 року і відповідно до поданої позивачем заяви у графіку надання щорічних відпусток за 2016-2017 н.р. педагогічних працівників Городнянської ЗОШ І ст. було визначено період відпустки ОСОБА_3 з 01.09.2017 року по 26.10.2017 року включно. Натомість у наказі від 17.05.2017 року № 19 директор Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. за власної ініціативи та без погодження з позивачем самостійно перенесла та визначила період відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року. Разом з тим, у відповідному наказі директор Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. як на підставу визначення вказаного періоду відпустки позивачу послалась на Закон України «Про відпустки», графік відпусток та нібито особисту заяву ОСОБА_3. Однак даний факт не відповідає дійсності, оскільки позивач ОСОБА_3 ніяких заяв про перенесення терміну основної щорічної відпустки після 18.04.2017 року не писала, питання перенесення терміну відпустки з нею не узгоджувалось. Той факт, що оскаржуваний наказ в частині щодо надання відпустки ОСОБА_3 не відповідає дійсності підтвердила в судовому засіданні і сама відповідач ОСОБА_2. Посилання останньої на те, що відділ освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області своїм листом від 20.04.2017 року не дозволив їй надати відпустку ОСОБА_3 з 01.09.2017 року не може вважатись законною підставою для перенесення відпустки позивача та визначення без погодження з працівником іншої дати відпустки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що наказ № 19 від 17.05.2017 року«Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам» в частині зазначення про визначення періоду відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік, де визначено інший період відпустки позивача, та на підставі особистої заяви, якої ОСОБА_3 щодо зміни періоду відпустки не писала, не відповідає дійсності.

Слід зазначити, що на підтвердження факту невиходу ОСОБА_3 у відпустку з 12.06.2017 року сторона позивача посилається на заяву останньої від 09.06.2017 року в якій вона зазначає, що йде у відпустку з 01.09.2017 року, а до цього часу знаходиться на роботі, а тому вважає передчасним нарахування та виплату їй у червні 2017 року відпускних. Зазначає, що нараховані відпускні вона не отримує та просить при виході у відпустку забезпечити їх перерахунок ( а.с. 69 ).

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що передбачено ст. 78 ЦПК України.

Стороною позивача не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того факту, що в робочі дні в період з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року включно ОСОБА_3 знаходилась на робочому місці в Городнянській ЗОШ І ступеня та працювала. Суд позбавлений можливості на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановити даний факт, оскільки, окрім пояснень особи, факт перебування працівника на робочому місці, виконання ним трудових обовязків, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, тривалість робочого часу має підтверджуватись іншими відповідними доказами, що передбачено законодавством про працю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо встановлення факту того, що в робочі дні в період з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року включно відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі особистої заяви ОСОБА_3 знаходилась на робочому місці в Городнянській ЗОШ І ступеня та працювала, слід відмовити.

Що стосується залученої до участі у справі в якості співвідповідача Городнянської міської ради Чернігівської області, то враховуючи, що питання надання щорічної відпустки позивачу вирішувалось безпосередньо директором Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. і позивач ніяких вимог до Городнянської міської ради Чернігівської області не заявляла, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Городнянської міської ради Чернігівської області слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки предявлені ОСОБА_3 вимоги до директора Городнянської ЗОШ І ст. Федоренко Г.Г. задоволено частково, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з останньої на корить позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 704 грн. 80 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. 15-16 ЦК України, Законом України «Про освіту» від 05.09.2017 року № 2145-VIII, Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96-ВР, ст. 4-5, 12-13, 128, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 ( місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НК № 256128 ) до директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня ОСОБА_2 ( місцезнаходження : вул. Чернігівська, буд. 29, м. Городня, Чернігівської області ) та Городнянської міської ради Чернігівської області ( місцезнаходження : вул. Троїцька, буд. 13, м. Городня, Чернігівської області, 15100, ) про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт того, що наказ № 19 від 17.05.2017 року «Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам» в частині зазначення про визначення періоду відпустки ОСОБА_3 з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року відповідно до Закону України «Про відпустки», згідно графіку відпусток на 2017 рік та на підставі особистої заяви не відповідає дійсності.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з директора Городнянської загальноосвітньої школи І ступеня ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07 грудня 2018 року.

Суддя О.Д.Березовський