Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 313/1060/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1235/18 Потапова О.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на дітей, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволено частково, зменшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2011 року з утриманням щомісячно 1/2 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, до 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 05.08.2014 року.

Зазначає, що 17.05.2017 року Верховною Радою України було прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було змінено мінімальний розмір аліментів.

Відповідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд змінити розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожитого мінімуму на дитину відповідного віку. Здійснити перерахування розміру аліментів на кожну дитину з моменту набрання законної сили ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було змінено мінімальний розмір аліментів.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року у позові відмовлено повністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме суд першої інстанції не врахував ті обставини на які вона посилалась у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстровано шлюб, актовий запис за №31.

У цьому шлюбі народилися діти: донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких згідно зі свідоцтвами про їх народження є відповідач ОСОБА_4.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 16.08.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб зареєстрований 19.06.2001 року відділом РАЦС Веселівського районного управляння юстиції, актовий запис № 31, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 залишено без змін.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 16.08.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме, з 12.07.2011 року.

За змістом рішення суду діти проживають з матір'ю ОСОБА_3 і перебувають на її утриманні. ОСОБА_4 погодився з позовом та розміром стягуваних аліментів і на час розгляду справи мав можливість сплачувати вказану суму аліментів, так як працював, проживав сам та не мав іншої сім'ї. Не заперечував факт обов'язку виконувати рішення суду та бажав сплачувати аліменти на утримання дітей.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 19.06.2014 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задоволено частково. Зменшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 16.08.2011 року з утриманням щомісячно 1/2 частки від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, до 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку зробивши перерахунок починаючи з 15.08.2013 року, з дати звернення до суду.

Задовольняючи позов в частині вимог про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне і сімейне становище позивача змінилося, оскільки з 11 липня 2013 року позивач перебуває у новому шлюбі та має ще малолітню дитину: доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, яку також утримує.

Його малолітня дитина ОСОБА_8 народилася після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на доньок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Малолітня ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться на диспансерному обліку в дитячій консультації, оскільки хворіє, та знаходиться на штучному годуванні та потребує спеціальних продуктів харчування. На придбання ліків, спеціальних продуктів харчування ОСОБА_4 витрачає значну суму коштів. Відповідач по справі ОСОБА_3 працює, її сукупний щомісячний дохід значно перевищує його фактичний.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2014 року у цій справі змінено в частині визначення початку строку зміни розміру аліментів, виклавши резолютивну частину рішення наступним чином. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволено частково. Зменшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2011 року з утриманням щомісячно 1/2 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, до 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 05.08.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду, зміни постановлених раніше судових рішень.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія погодитись не може.

Положенням ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько -/ки/ або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 8.07.2017 року, частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки державний виконавець не вніс зміни до мінімального розміру стягнення аліментів та виходячи з інтересів дитини, колегія вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року по цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня прийняття постанови і до досягнення дітьми повноліття».

Дата складання повної постанови 10 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: