Справа № 443/185/16 Головуючий у 1 інстанції: Сидорак Б.Г.
Провадження № 22-ц/783/1098/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

11 квітня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Копняк С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форт», Відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області, третіх осіб: ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форт», Відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області, третіх осіб: ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів - відмовлено.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року оскаржив представник позивача ОСОБА_3, скерувавши апеляційну скаргу.

При вирішенні питання відкриття провадження, суддею - доповідачем встановлено, що апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року, відповідно до вимог, передбачених ст. 121 ЦПК України залишено без руху апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року, апелянту запропоновано, протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали подати суду документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від сплати такого, попереджено, що у випадку невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде визнана неподаною та такою, що підлягає поверненню ( а.с. 207).

Представник позивача ОСОБА_3 вимог вказаної ухвали не виконав та ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року визнано неподаною та повернуто апелянту. Апелянту роз'яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення ( а.с. 210).

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 357 та ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Крім цього, ч. 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 останній зазначає, що представник ОСОБА_3 не повідомляв його про винесені судом процесуальні рішення, докази, які підтверджують те, що судом апеляційної інстанції йому скеровано копію ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху відсутні.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 297 ЦПК України, в редакції чинній на момент постановлення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі не сплати судового збору застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 121 ЦПК України, в редакції чинній на момент постановлення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, ухвала про залишення без руху скеровується особі, яка її подала.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга, яка зареєстрована судом першої інстанції 28 вересня 2016 року подана та підписана представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який представляє інтереси позивача на підставі довіреності від 14 лютого 2013 року ( а.с. 20), ( а.с. 193 -199). Відтак, копія ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року скерована особі, яка подала апеляційну скаргу - представнику ОСОБА_3 за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Окрім того, апелянт ОСОБА_2 зазначає в апеляційній скарзі, що про постановлення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року та ухвали судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року йому стало відомо у січні 2018 року, тобто на момент подання апеляційної скарги 28 лютого 2018 року йому було відомо про причини, які слугували підставою для повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року, поданої у вересні 2016 року.

Оскарження позивачем ОСОБА_2 рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року без усунення недоліку, який унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі свідчить про зловживання апелянтом своїми процесуальними правами.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Попередити позивача ОСОБА_2 щодо недопустимості подальшого зловживання правами на оскарження та роз'яснити наслідки такого зловживання, передбачені ст. 148 ЦПК України.

Зокрема, у випадку повторного, систематичного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2016 року вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Судове рішення складено 11 квітня 2018 року.

Суддя Копняк С.М.