Справа № 362/4274/17
Провадження № 2/362/363/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретарів судового засідання Сілецької М.О., Шевченко М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей та сім»ї Васильківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2014 р., від якого мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2017 р. шлюб між подружжям розірвано, і донька проживає з матірю за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідач не надає можливості спілкуватися з донькою, і він намагався врегулювати питання усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою, і 06.02.2017 р. направив відповідачу проект договору про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав, відповіді на який не отримав

У звязку з зазначеним позивач звернувся до суду та просив суд визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1: безперешкодно відвідувати дитину, в тому числі по буднях не менше ніж чотири години на день, завчасно попередивши про приїзд по телефону або за допомогою іншого засобу звязку, але обовязково з врахуванням інтересів дитини за місцем її проживання, перебування (в присутності матері); по досягненні дитиною пятирічного віку: за попередньою домовленістю з матірю брати дитину, за її бажанням та урахуванням стану здоровя, до себе на суботу та неділю двічі на місяць. При цьому батько самостійно забирає дитину з помешкання матері в пятницю ввечері не пізніше 21.00 год. або суботу вранці не раніше 09.00 год. та зобовязується повернути дитину в неділю в помешкання матері не пізніше 20.00 год. мати зобовязана надати дитині всі необхідні для проведення вихідних днів речі (одяг, іграшки, підручники, тощо); у період шкільних канікул, кожен із батьків має право проводити разом з дитиною ? кількості днів чергових канікул та відпочивати разом з нею в Україні або за кордоном. Перевага надається тому з батьків, хто виїжджає на відпочинок за кордон, про що має надати документальне підтвердження. Батьки зобовязуються ухилятися від поїздок до країн, кліматичні або інші умови яких можуть бути небезпечними для дитини. Судові витрати просить покласти на відповідача.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що дійсно, з позивачем вони перебували у шлюбі з 19.02.2014 р., від якого мають дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з пятимісячного віку залишилась проживати з нею, а в 2017 р. шлюб було розірвано за рішенням суду. Позивач зрідка зустрічається з дитиною по причині власного небажання, оскільки вона не чинить йому в цьому жодних перешкод, на підтвердження чого подала письмові свідчення сусідів, акт ТОВ ЖЕК «Столичний» від 07.11.2017 р., з яких вбачається, що саме позивач самоусунувся від виховання дитини. Також зазначає, що позивач не звертався до жодних компетентних служб з приводу встановлення графіку побачень з дитиною. Запропонований позивачем графік побачень вважає неприпустимим, оскільки позбавляє її можливості належним чином планувати свій день та день дитини в очікуванні побажання позивача відвідати дитину. Що стосується вимоги про встановлення графіку по досягненню дитиною 5-річного віку, вважає безпідставним, оскільки не відомі обставини, які будуть існувати у майбутньому. Також зазначає, що сама сприяє у побаченнях позивача з дитиною. А позивач ухиляється від своїх обовязків, не сплачуючи аліменти на їх утримання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 24000 грн. та 18 000 грн., яку він погасив перед судовим засіданням. Так само, позивач приїздить до свої знайомих в будинок, де проживає відповідач з дитиною, однак не виявляє бажання провідати свою доньку, на підтвердження чого надала відповідні фотознімки автомобіля позивача під її будинком та графік побачень. Запропонований позивачем графік побачень вважає нечітким, необґрунтованим, таким, що не може бути дотриманим, і тому просить в задоволенні позову відмовити.

В поданій 26.02.2018 р. відповіді на відзив позивач зазначає, що висновки відповідача стосовно позовних вимог позивача вважає перебільшеними та необґрунтованими. В підтвердження наміру позивача досудового врегулювання спору відповідач 03.02.2017 р. було надіслано для узгодження проект Договору між батьками про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав, однак жодних зауважень та пропозицій до теперішнього часу від відповідача не надходило. Заборгованість по аліментам на даний час відсутня. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач фактично позбавляє позивача його законного права спілкуватися зі своє дитиною, приймати участь у її вихованні. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом 27.02.2018 р. отримано пояснення третьої особи служби у справах дітей та сімї Васильківської міської ради Київської області,в якій остання зазначає, що позивач не звертався до органу опіки та піклування з заявою про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною і рішень з цього питання орган опіки не приймав. За ініціативи служби було проведено зустріч з обома батьками, на якій обговорено порушені позивачем питання. Відповідач пояснила, що бажає, щоб зустрічі позивача з донькою відбувались не тоді, коли йому заманеться, а носили системний характер. За результатами проведеного обстеження житлових умов встановлено, що вони відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, дитина забезпечена всім необхідним в достатній кількості, мати піклується про дитину і доглядає її належним чином. Службою було рекомендовано будувати свої стосунки з відповідачем таким чином, щоб вони не шкодили дитині, про намір відвідати дитину повідомляти заздалегідь, не порушувати режим дня дитини. Служба заперечує проти визначеного позивачем способу участі «безперешкодно відвідувати дитину, в тому числі по буднях, не менше ніж 4 години на день», оскільки такий спосіб не в інтересах дитини, внесе значну дезорганізацію в режим дня дитини та матері. Інші вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заявлені на майбутнє. При цьому позивач не надав жодного доказу того, що відповідач чинить перешкоди у вихованні, спілкуванні та утриманні доньки. Тому не вбачає підстав для задоволення позову.

01.03.2018 р. до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив, в якому зазначає, що їх позиція з приводу заявлених позовних вимог залишається незмінною. Щодо надісланого позивачем проекту договору визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав, зазначає, що він містить зазначення лише прав батька і жодного обовязку, тому запропоновано визначитись і озвучити перелік обовязків, які візьме на себе батько у фінансовому та організаційному житті дитини, а саме : у відвідуванні дитиною розвиваючих гуртків, спортивних секцій, репетиторів, розважальних закладів; консультацій спеціалістів медичних закладів як в м. Василькові так і за його межами, включаючи вакцинацію; лікувально-профілактичному відпочинку дитини в Україні і за її межами. При цьому зазначає, що позивач, не сплачуючи аліменти на її утримання та на утримання дитини, чекаючи набрання рішенням законної сили впродовж 7 місяців, не цікавився, на що вони жили з малолітньою дитиною, ухилявся від виконання рішення суду, у звязку з чим відповідачка зверталась з заявою до правоохоронних органів. Також вказує, що жодним чином не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, всіляко намагається сприяти цьому, і пропонує графік побачень з донькою, який відповідатиме, в першу чергу, її інтересам З урахуванням частоти і тривалості побачень позивача з дитиною, що були до цього, відповідач пропонує наступний графік: кожну 2 та 4 суботу або кожну 2 та 4 неділю щомісяця, в проміжок часу з 09 по 12 годину або з 15 по 19 годину в присутності відповідача та за попереднім погодженням побачень.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив, позивач надав суду додаткові пояснення по справі, у яких підтвердив, що дійсно приїжджає до свого похресника, який проживає в тому ж будинку, що й його донька, грається з ним. Крім того має нову сімю з двома дітьми. Однак відповідач не пускає його до дитини, тому він просить суд визначити наступні способи участі позивача у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_8: систематичні побачення з дитиною без супроводу матері 3 години на день один раз на тиждень в будні дні з 16-00 до 19-00 год. або в інший час; систематичні побачення з дитиною без супроводу матері 6 годин на день щосуботи (час визначити в залежності від графіку дитини); систематичні побачення з дитиною в День її народження з 10-00 до 13-00 год., або з 16-00 до 19-00 год., без супроводу матері; систематичні побачення з дитиною на Новий Рік, Різдво, Великдень з 10-00 до 13-00 год., або з 16-00 до 19-00 год., без супроводу матері; у період хвороби дитини безперешкодне відвідування дитини за місцем фактичного знаходження (проживання) дитини; по досягненню дитиною пятирічного віку, забирати доньку до себе на суботу та неділю (з 10-00 суботи до 19-00 год. неділі) двічі на місяць (перші та треті вихідні місяця); у період шкільних канікул (коли ОСОБА_7 почне ходити до школи), забирати доньку до себе на ? кількість днів чергових канікул, та відпочивати разом з нею в Україні або за кордоном; якщо обоє з батьків запланували відпустку, перевага надається тому із батьків, хто відпочиватиме за кордоном, про що має надати документальне підтвердження; якщо обоє батьків відпочиватимуть за кордоном, то ОСОБА_7 вони братимуть з собою по черзі (першою буде мати).

Відповідач та її представник позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували, оскільки викладені у позовній заяві факти створення позивачу перешкод у спілкуванні із дитиною не відповідають дійсності. Відповідач завжди йде на зустріч позивачу щодо реалізації його права на спілкування із дітьми, не заперечує проти того, щоб батько бачився з дитиною, однак позивач сам не вживає дій для побачення з дитиною, приїздить до їх будинку, відвідує похресника, а до дочки не заходить. Якщо домовляються про зустріч, то приходить з запізненням, грає з дитиною не більше 2 годин. Повідомили графік дитини: з 7-00 до 8-00 год. дитина прокидається, з 12-00 до 15-00 год. денний сон, з 20-00 год. підготовка до сну. Відвідує центр раннього розвитку двічі на тиждень, з 1 вересня відвідує дитячий садок. Дитина добре ладнає з батьком і бабусею, однак має складний характер, тому позивач заперечує проти побачень без участі матері та на території позивача. В задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засідання показав, що відсутні докази вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною. Запропонований позивачем графік участі батька у спілкуванні та відвідуванні дитини вважає неприйнятним, і враховуючи вік та графік дитини, її інтереси, рекомендує визначити батьку 1 і 3, або 2 і 4 суботу чи неділю в першій половині дня для побачень з батьком. Забирати дитину такого віку від матері - недоцільно

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають істотне значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що сторони у справі 19.02.2014 р. зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/542/17 від 26.07.2017 р. (а.с.5,7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 01.06.2017 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, починаючи з 28.11.2016 р і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн. до досягнення ОСОБА_7 трирічного віку. Вказані обставини визнаються сторонами та стверджуються іншими матеріалами справи, тому не потребують доказування в сенсі ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до довідок-розрахунків від 13.02.23018 р. №54352323, виданих державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ, заборгованість ОСОБА_1 за період з 11.2016 р. по 12.2017 р., аліменти сплачувались нерегулярно, та не в повному обсязі, станом на 13.02.2018 р. заборгованість відсутня (а.с.58,59).

Як вбачається з довідки депутата Васильківської міської ради, від 21.10.2017 р., ОСОБА_7 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_4, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Зідно наданих суду актів та пояснень, складених сусідами ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживають по сусідству, ОСОБА_12 і ОСОБА_13, які разом зі своїми дітьми та відповідачем зі ОСОБА_7 проводять дитяче дозвілля, - всіма питаннями виховання дитини займається мати, батька жодного разу ні на дитячому майданчику, ні будь-інде не бачили, він не приймає участь в житті дитини, не надає відповідачу допомоги. Відвідують дитину лише дідусь та бабуся (а.с.29-33).

Відповідно до акту ЖЕК «Столичний» від 07.11.2017 р., ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_7 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Приміщення для диспетчерів ТОВ «ЖЕК «Столичний» розміщене у 4-му підїзді, в якому проживає ОСОБА_14, робоче місце обладнане камерами спостереження за вхідними дверями будинку. ОСОБА_4П, з донькою постійно гуляють на майданчику. До ОСОБА_4 приїздять її родичі, проводять час з нею і дитиною. ОСОБА_1 проживав в будинку до червня 2016 р. Батько з дитиною не буває, спроб потрапити в будинок для побачення не проявляє (а.с.34).

Відповідно до довідки ГО «Дитячий центр «Петрик» від 04.11.2017 р., ОСОБА_4П, є членом даної ГО, на регулярній основі відвідує зайняття з дочкою ОСОБА_8, яка є активною, непосидючою. Мати корегує поведінку дитини, проявляє наполегливість, увагу, витримку та терпіння. За весь час членства у ГО «Дитячий центр «Петрик», ОСОБА_4 регулярно вносила добровільні членські внески, приймала активну участь в житті доньки ОСОБА_7 та постійно цікавилась досягненнями дитини. Адміністрація ГО «Дитячий центр «Петрик» ніколи не бачила батька дитини і не може підтвердити його участь в житті та вихованні ОСОБА_7 (а.с.35).

Згідно з довідкою КЗ Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №734 від 14.11.2017 р., дитина ОСОБА_7, 02.01.2016 р. знаходиться на обліку в Васильківській амбулаторії ЗПСМ №2 з народження. Батькодитини звертався і цікавився здоровям дитини до року. В подальшом з дитиною зверталась мама.

Відповідачем подано до суду складений графік побачень ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_7 з доданими до нього фотографіями, в яких зазначає, що ОСОБА_1 періодично перебував під будинком, в якому вона проживає з дитиною, однак до дитини не заходив.

Позивач не визнавав факти, зазначені в даному графіку та належність йому автомобіля, що зображений на фотографіях. Тому вказаний доказ сумом до уваги не приймається.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак, в судовому засіданні не встановлено факту а позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_8, у звязку з чим судом не встановлено обставин порушення відповідачем прав позивача, що зазагальним правилом цивільного судочинства є підставою звернення до суду.

Разом з тим, судом розглядається питання визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини.Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 6 статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.

Згідно положень ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини

У відповідності до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20 листопада 1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як встановлено при розгляді справи, сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дочкою її батька, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дочкою.

Як було встановлено судом на підставі наявних у справі доказів, позивач на даний час постійно проживає в м.Бердичеві, має іншу сімю, в якій є двоє дітей.

Як вказує відповідач, і не заперечує позивач, ОСОБА_1 рідко спілкується з дочкою, у зв'язку з чим дитина більш прихильна до матері.

За таких обставин, враховуючи вік дитини, суд вважає недоцільним побачення позивача з дитиною за місцем його проживання в сім'ї з новою дружиною та двома малолітніми дітьми.

Що стосується заявленого позивачем графіку спілкування з дитиною, суд сприймає його як такий, що заявлений з метою задоволення лише прав, а не обовязків позивача, без врахування найвищих інтересів дитини, її психологічного стану, графіку та режиму дня.

Також, заявлений позивачем графік ставить в залежність життя відповідача, вносить дезорганізацію в режим дня як дитини так і її особисто.

Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дітей, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дочкою, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, вік дитини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 в частині встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою.

При цьому судом враховуються інтереси дитини та відповідача, та встановлюється графік зустрічей, який не порушує режиму дня дитини, не відриває її від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному їх існуванню.

Так, визначаючи способи участі ОСОБА_1 у вихованні дочки, та визначаючи години спілкування, судом враховано рекомендації щодо режиму дня, який має забезпечувати високу працездатність дітей протягом навчального дня, тижня, року, захищати нервову систему від перевтоми, підвищувати загальну стійкість організму, створювати сприятливі умови для фізичного і психічного розвитку.

Правильно організований режим дня сприяє встановленню фізіологічної рівноваги організму з середовищем, в якому здійснюються виховання і навчання, тому що він заснований на всебічному обліку особливостей росту, розвитку, умов життя дитини.

Основні режимні моменти доби дітей, зокрема учнів - це навчальні заняття в школі і вдома, заняття в установах додаткової освіти, гуртках і т.д., рухливі ігри та спорт, прогулянки, допомога в сім'ї і самообслуговування, вільний час, прийом їжі і нічний сон. Головним у розпорядку дня має бути розумне чергування розумових та фізичних навантажень і праці та відпочинку, при цьому будь-яка діяльність, як інтелектуальна, так і фізична, за характером і тривалістю повинна бути посильною для підлітка, не перевищувати меж його працездатності, а відпочинок - забезпечувати повне функціональне відновлення організму.

Враховуючи методичні рекомендації педагогів, науковців щодо тривалості сну та часу піднімання та укладання дитини, суд вважає допустимим та таким, що не вплине негативним чином на фізичний та психічний розвиток малолітньої ОСОБА_7, яка впродовж робочого тижня відвідує дитячий садочок, додатково відвідує центр раннього розвитку, басейн, - спілкування батька з дитиною почергово на вихідних.

Що стосується вимоги позивача про встановлення час побачень з дитиною по досягненню 5-тирічного віку, та на період шкільних канікул, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що заявлені на майбутнє, не обґрунтовані відповідними доказами щодо обставин, а судом розглядаються вимоги щодо вже порушеного майнового чи немайнового права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 19, 141, 157, 158, 159 Сімейного Кодексу України,ст.ст.11, 12, 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. ст.ст.12,13,76,77,78,80,81,141, 259, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,: безперешкодно відвідувати дитину, за місцем її постійного проживання і в присутностів матері ОСОБА_4, завчасно попередивши її про приїзд по телефону, з врахуванням інтересів дитини, кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 09-00 год. до 13-00 год.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2018 р.

Cуддя Л.М.Кравченко