Справа №295/9690/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

За участі секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення про стягнення з ВАТ «Житомирводбуд» на користь позивача компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 30559,83 грн. (тридцять тисяч пятсот пятдесят дев`ять гривень 83 копійки). В обґрунтування позову зазначив, що боржник з жовтня 2015 року по грудень 2017 року не виплачував заробітну плату, борг по якій склав 136063,19 грн. Цей борг був виплачений лише в липні 2018 року без нарахування компенсації, а тому за затримку виплати заробітної плати позивач просить стягнути компенсацію.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Головним інженером ВАТ "Житомирводбуд" подано заяву про розгляд справи без участі товариства, проте, відсуьні відомості про те, що останній уповноважений на подання до суду відповідних клопотань.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ВАТ «Житомирводубд» з 04.06.1996 року та працює на посаді голови правління (а.с. 6).

Відповідно до довідки ВАТ «Житомирводбуд» №1/47 від 30.07.2018 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року була виплачена останньому в липні 2018 року, у розмірі 136063,19 грн. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з вимогами пункту 3 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1427 від 20.12.1997, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та Коефіцієнт приросту споживчих цін розраховується з трьома знаками після коми.

У разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується. Виплата працівникові суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць.

Вихідними даними для обрахунку компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, коли затримка виплати заробітної плати виникла за кілька календарних місяців, є сума нарахованої і не виплаченої працівнику заробітної плати за кожен місяць окремо.

Індекси споживчих цін для розрахунку коефіцієнта приросту споживчих цін щомісячно публікуються Держкомстатом наростаючим підсумком з початку того року, в якому виникла заборгованість із виплати заробітної плати, що підлягає компенсації відповідно до пункту 2 цього Положення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»передбачено, що у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зіст.33 Закону України «Про оплату праці»в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону «Про індексацію грошових доходів населення»і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 року №663(з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотки (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Спір із цього приводу розглядається судом за заявою стягувача в позовному провадженні; компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427(зі змінами, внесеними постановою від 23 квітня 1999 року №692 (692-99-п), підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підтвердження розміру компенсації позивачем надано до матеріалів справи розрахунок ВАТ «Житомирводбуд» компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року. Так, згідно розрахунку загальна сума компенсації становить 30559,83 грн.

З урахуванням викладеного, оскільки у визначені законодавством строки відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату, що призвело до втрати частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі.

Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 115 КЗпП України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» на користь ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 30559,83 грн. (тридцять тисяч пятсот пятдесят девять гривень, вісімдесят три копійки).

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач: Відкрите акціонерне товариство «Житомирводбуд»: місцезнаходження: м. Житомир, вул. Київьска, 81; ідентифікаційний код: 01036773.

Суддя Л.М. Чішман