Справа № 658/4382/17
(провадження № 2/658/286/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м.Каховка

року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Подячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я., Бердніковій С.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (треті особи Відділ реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського МУЮ у Херсонській області, орган опіки та піклування Камянської сільської ради, Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради) про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначається, що з 2003 по 2009 роки ОСОБА_2 проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5. 19 березня 2004 року народилась донька ОСОБА_6. 16 квітня 2004 року позивач зареєструвала дитину самостійно, оскільки ОСОБА_5 на той час перебував під вартою у м. Києві, у звязку з чим прізвище, імя та по батькові дитини було зареєстровано з її слів, тобто у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. За життя ОСОБА_5 дитину визнавав, утримував, займався вихованням, обіцяв подати заяву про визнання себе батьком, однак не встиг оскільки загинув 18 грудня 2016 року. Встановлення факту батьківства необхідно, в тому числі, для оформлення пенсії як особі, що втратила годувальника.

Позивач та її представник в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали, та додатково пояснювали, що ОСОБА_5 дитину за життя визнавав, піклувався нею. Відповідач певний час також визнавала, вважала її онукою, однак після загибелі сина вважає, що втратила сина лише вона, а онука ОСОБА_6 не має права на будь-які пільги у звязку зі смертю батька.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, у звязку з чим зазначали, що підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) можуть бути фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Проте, на думку відповідача та представника, позивачем не надано будь-якого належного доказу щодо наявності фактів, які підтверджують спільне виховання та утримання дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ведення спільного господарства вказаними особами. Крім того, в період 2003-2004 роки ОСОБА_5 перебував на заробітках в м. Києві, в той самий період перебував під вартою на підставі постанови суду, тобто в період зачаття дитини ОСОБА_5 за місцем проживання не було та будь-яких стосунків із позивачем також не було. Серед іншого відповідачем та представником зазначалось, що ОСОБА_2 з 2011 року отримує державну допомогу як одинока матір, що підтверджує той факт, що ОСОБА_2 за життя ОСОБА_5 не визнавала його як батька дитини та користувалась пільгами, які надає держава. Крім того, на думку відповідача, простежується корисливий намір позивача, оскільки у звязку із загибеллю ОСОБА_5 в зоні АТО, сімя отримує одноразову грошову допомогу, частину якої також бажає отримати позивач.

Представник Відділу реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського міськрайонного управління юстиції повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не зявився, подано заяву про розгляду справи за їх відсутності.

Представник органу опіки та піклування Камянської сільської ради звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 червня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради.

Управління звернулось до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року на підставі клопотання позивача було призначено судову-генетичну експертизу, в якій ставились питання щодо можливого встановлення споріднення між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, тобто між онукою та бабусею, однак листом від 02 травня 2018 року суд було повідомлено про те, що відсутні в Україні методики, які дозволяють встановити біологічну спорідненість між особами, які не є батьками.

На підставі клопотання позивача Ухвалою суду від 10 липня 2018 року було зобовязано «Дніпропетровське судово-медичне бюро» надати інформацію щодо наявності зразків крові, отриманих за результатами проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_5 та придатність таких зразків для проведення генетичної експертизи.

На підставі отриманої від Бюро відповіді судом була призначена судово-генетична експертиза, в якій було постановлено питання, чи є кровне споріднення між ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 народилась 19 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 116674 від 16 квітня 2004 року, де батьком зазначено ОСОБА_7.

Запис про батька у свідоцтво про народження зроблено зі слів позивача, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

23 січня 2004 року постановою Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимоги УІП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 23 квітня 2004 року був засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва до одного року позбавлення волі, із одночасним звільненням від покарання з іспитовим строком 2 роки.

18 грудня 2016 року ОСОБА_5 загинув в зоні АТО, що підтверджується довідкою про причини смерті та свідоцтвом про смерть.

З 2011 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПСЗН Новокаховської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги одиноким матерям на дитину ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 128 та 130 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведених норм закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі встановлення судом будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України..

Позивач в обґрунтування встановлення факту визнання відповідачем за життя батьківства послалась на фотокартки дитини з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та нею, а також на свідчення осіб, які можуть підтвердити визнання ОСОБА_5 батьківства відносно ОСОБА_6.

Відповідач в обґрунтування відсутності факту визнання ОСОБА_5 батьківства по відношенню до дитини посилалась на перебування ОСОБА_5 у 2003-2004 роках в м. Києві та перебування під вартою з 23 січня по 23 квітня 2014 року під вартою, також в м. Києві. Крім того, відповідач також послалась на покази свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_5 не визнавав дитину та не вважав її своєю і корисливий мотив позивача, оскільки у звязку із загибеллю ОСОБА_5 в зоні АТО члени сімї мають право на одноразову державну допомогу.

Так, щодо фото карток наданих до суду позивачем на них дійсно зображені позивач, відповідач, дитина та ОСОБА_5 разом в домі відповідача, що відповідачем не заперечується, оскільки остання зазначила, що деякий час вони разом проживали в її будинку, однак проживали лише після народження дитини та дійсно деякий час відповідач доглядала за дитиною у разі відсутності ОСОБА_5 та позивача.

Щодо доводу відповідача про перебування ОСОБА_5 в м. Києві протягом 2003-2004 роках, до суду жодного доказу не надано, крім постанови суду щодо перебування його під вартою в період з кінця січня по кінець квітня 2004 року, тоді як дитина народилась 19 березня 2004 року, тобто це не спростовує можливого зачаття ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дитини в червні-липні 2003 року.

При цьому судом не приймається до уваги довідка Камянської сільської ради від 20 грудня 2017 року, в якій зазначено, що з вересня 2003 року по 25 липня 2004 року ОСОБА_5 на території сільської ради не перебував, оскільки в довідці не зазначено на підставі яких первинних документах або інших доказах сільським головою зроблено такий висновок, і, крім того, до повноважень сільської ради та сільського голови не входить фіксування фактичного перебування особи за місцем проживання або на території сільської ради.

Разом з цим, навіть з урахуванням інформації яка міститься в довідці, факт можливого зачаття ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дитини в червні-липні 2003 року також довідкою не спростовується.

Перебування ОСОБА_2 на обліку як матері одиначки з 2011 року, тобто коли дитина досягла 7 років, як доказ відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову, судом також не приймається, оскільки відносини позивача та соціальних органів, а також надання позивачем інформації соціальному органу для отримання державної допомоги, судом не оцінюється, оскільки це є відносинами позивача із державою, а тому саме орган УПСЗН повинен перевіряти обґрунтованість звернення особи до соціального органу та наявність підстав для отримання допомоги.

В судовому засіданні були заслухані свідки з обох сторін, кожен з яких надав свідчення.

Свідки зі сторони позивача наголошують на визнанні ОСОБА_5 за життя ОСОБА_6 донькою, оскільки останній проявляв турботу про дитину, виховував її та надавав матеріальну допомогу.

При цьому свідки які надавали такі свідчення не є близькими особами позивача та родичами, а саме ОСОБА_8, який разом з ОСОБА_5 проходив службу в ЗСУ, у звязку з чим зазначав, що ОСОБА_5 розповідав про дитину, називав донькою, висилав гроші, під час відпустки зустрічався з нею, безпосереднім свідком чого був ОСОБА_8.

Свідки зі сторони відповідача, які є родичами відповідача та близькими особами ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наголошують на тому, що ОСОБА_5 дитину не визнавав, ставився до неї як до чужої, спілкуватися не бажав, на їх спілкуванні постійно наполягала ОСОБА_2, оскільки він міг надати матеріальну допомогу дитині.

При цьому суд оцінюючи покази свідків вважає більш безсторонніми та обєктивними покази свідка, який не є родичем позивача або відповідача та не є близькою особою позивача або відповідача, тобто свідка ОСОБА_8

Судом на підставі клопотання позивача була призначена судово-генетична експертиза, оскільки судом була отримана інформація, згідно якої в архіві КЗ «Днапропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» зберігається зразок крові трупу ОСОБА_5В, отриманого в ході розтину трупу (висновок експерта (ОСОБА_10) від 21 грудня 2016 року) та його нігтьова пластина, яких достатньо для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

За висновком експерта № 492 від 14 серпня 2018 року встановлено, що загиблий громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженої громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вірогідність того, що загиблий громадянин ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %.

Відповідно до статей 79, 80, 81 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Проаналізувавши всі докази надані сторонами у справі в підтвердження обґрунтованості своїх доводів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо встановлення факту батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_8 (товаришем по службі ОСОБА_5В.); поясненнями самої відповідачки, яка на початку розгляду справи в судовому засіданні зазначала, що не заперечує проти встановлення факту батьківства, якщо позивач та ОСОБА_6 не будуть претендувати на одноразову грошову допомогу, яка виплачується державою у звязку із загибеллю ОСОБА_5 в зоні АТО, а лише оформлять пенсію у звязку із втратою годувальника; висновком експерта щодо біологічного батьківства ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_6 із вірогідністю на 99.9999 %, що не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання відповідача на корисливий мотив позивача щодо встановлення факту батьківства, оскільки встановлення такого факту для особи повязано не лише із отриманням такою особою певних пільг, а, і, що є найголовнішим, встановлення походження від певної особи, встановлення родинних звязків та набуття сімї в широкому розумінні цього поняття.

З урахуванням всього вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_2 щодо встановлення факту батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно суд вирішує питання щодо судових витрат відповідно до ст. 133, 139, 141 ЦПК України, у звязку з чим вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач та представник позивача звернулись до суду із клопотанням про стягнення з відповідача вартості експертизи, яка склала 6580 грн. 38 коп. та яка повністю була оплачена позивачем.

Однак, враховуючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами, їх сімейний характер, матеріальний стан відповідача та її пенсійний вік, суд вважає справедливим розподілити судові витрати повязані із оплатою судово-генетичної експертизи рівними частинами між сторонами.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 207, 255, 256, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (треті особи Відділ реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського МУЮ у Херсонській області, орган опіки та піклування Камянської сільської ради, Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, померлого 18 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання рішенням законної сили воно є підставою для Каховського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для внесення в актовий запис про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 актовий запис № 09 від 16 квітня 2004 року змін: в графу «батько» - відомості про «Клименка Дмитра Васильовича», ІНФОРМАЦІЯ_5, та для виключення відомостей про батька «Манаенкова Дмитра Васильовича».

Змінити прізвище дитини з «Манаенкова» на прізвище «Клименко».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати повязанні із оплатою експертизи у розмірі 3290 грн. 19 коп..

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под'ячева