КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1289/18
Провадження № 2/552/643/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., секретаря судових засідань Ваніної Ю.А., представника позивача Пихтіної Ю.А., відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 20941,01 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем за адресою АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що остані своєчасно не вносять плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості 20941,01 грн. та судові витрати - 1762 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити та стягнути з відповідачів суму заборгованості та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила.

Дослідивши докази у справі та заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в період з 01.10.2015 року по 01.01.2018 року надавав послуги з теплопостачання, але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 18262,21 грн.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов'язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідачі покладені на них, як споживачів обов'язки належним чином не виконували, за отримані послуги в повному обсязі не сплачували.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованость за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2015 року по 01.01.2018 року в сумі 18262,21 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово -комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь позивача з урахуванням індексу інфляції у розмірі - 2171,28 грн. за період з 01.10.2015 року по 01.01.2018 року, 3 % річних у розмірі 507,52 грн. та заборгованості за послуги теплопостачання - 18262,21 грн., складає 20941,01 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 121, 141, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований в АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (р/рахунок №0972 в філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030) суму заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.10.2015 року по 01.10.2018 року 18262,21 грн., індексі інфляції за період з 01.12.2015 року по 01.01.2018 року в сумі 2171,28 грн. судового збіоу, 3% річних 507,52 грн., а всього 20941,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований в АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (р/рахунок №0972 в філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030) 881 грн. судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтави.

Повний текст заочного рішення складено 16.04.2018 року.

Суддя О.К. Миронець