№ 207/2358/17
№ 2/207/151/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Кам'янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

за участю

представника позивача Скала А.С.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовною заявою управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів, надміру виплачених по щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України,

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради (далі - управління), як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або регіонів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

15.09.2015 року ОСОБА_2 вперше звернулася до управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради (далі - УСЗН адміністрації Заводського району) як уповноважений представник сім'ї з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованих територій України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), вказавши що до складу її сім'ї входять її сини: ОСОБА_3, та ОСОБА_4

ОСОБА_2, власноруч заповнивши заяву та скріпивши її власним підписом підтвердила те, що змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося, а саме:

-у неї та у членів сім'ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та регіони проведення антитерористичної операції;

-вона та члени її сім'ї не має у володінні транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції;

-вона та члени її сім'ї не мають на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

ОСОБА_2 зареєстрована і проживала в АДРЕСА_2, але переїхала до м. Кам'янське і 30.06.2015 року зареєструвалася як переміщена особа разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено довідкою від 30.06.2015 року за №3694, виданою департаментом охорони здоров'я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради.

На момент звернення за призначенням допомоги ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 28.08.1999 року. Шлюб зареєстровано Суходільською міською радою м. Краснодона Луганської області, актовий запис № 70 від 28.08.1999 року.

При цьому ОСОБА_2 не надала до УСЗН адміністрації Заводського району копію свідоцтва про одруження та письмову згоду на обробку, використання, зберігання персональних даних її чоловіка ОСОБА_5 для здійснення управлінням обов'язку проведення перевірки майнового стану сім'ї уповноваженого представника для забезпечення цільового використання бюджетних коштів.

Тому що, наявність у ОСОБА_5 (як члена сім'ї, незалежно від того чи зареєстрований він як внутрішньо переміщена особа та претендує він чи ні на отримання тимчасової адресної допомоги) у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, та коштів на депозитному банківському рахунку у розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений для працездатних осіб впливає на призначення допомоги.

Таким чином ОСОБА_2 вже при першому зверненні подала до уповноваженого органу недостовірну інформацію, що могло вплинути на право призначення грошової допомоги.

Відповідно до Порядку та на підставі заяви ОСОБА_2 від 15.09.2015 року рішенням УСЗН адміністрації Заводського району від 23.09.2015 року призначено грошову допомогу на ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період з 15.09.2015 року по 14.03.2016 року у таких розмірах:

з 15.09.2015р. по 14.11.2015р. у розмірі 2210,00 грн. щомісячно;

з 15.11.2015р. по 14.01.2016р. у розмірі 1989,00 грн. щомісячно;

з 15.01.2016р. по 14.03.2016р. у розмірі 1768,00 грн. щомісячно.

В ході проведення перевірки достовірності інформації про майновий стан ОСОБА_2 28.04.2017 року на запит головного державного соціального інспектора управління отримано інформаційну довідку з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 86132077 від 28.04.2017 року, згідно з якою було виявлено, що 29.12.2015 року за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 1118 від 29.12.2015 року зареєстровано право приватної власності на квартиру (загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м), розташованою за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 не могла не володіти інформацією про укладання договору купівлі-продажу, так як відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

При посвідченні договорів купівлі-продажу нерухомого майна від подружжя покупця нотаріус вимагає відповідну заяву-згоду на купівлю із зазначенням того, за які кошти (спільні чи особисті) покупець придбаває нерухоме майно. Виходячи із змісту цієї заяви-згоди визначається правовий статус придбаного нерухомого майна (спільне сумісне, чи приватне особисте). Тобто особиста присутність та надання дозволу при здійсненні даного правочину ОСОБА_2, як дружини покупця, була обов'язковою.

Про настання змін, які виключають право ОСОБА_2 та її дітей на отримання тимчасової адресної допомоги, а саме придбання членом її сім'ї у власність житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення АТО, ОСОБА_2 у триденний термін до УСЗН адміністрації Заводського району не повідомила.

При цьому, майже через 2 місяці, а саме 25.02.2016 року ОСОБА_2 звернулася до УСЗН адміністрації Заводського району із заявою на подовження допомоги, вказавши власноруч, що зміни, які впливають на призначення грошової допомоги відсутні.

Таким чином, ОСОБА_2 повторно надала недостовірну інформацію та не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Рішенням УСЗН адміністрації Заводського району від 29.02.2016 року призначено грошову допомогу на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період з 15.03.2016 року по 29.06.2016 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно. Тримісячний термін обумовлено закінченням терміну дії довідки 29.06.2016 року.

Розпорядженням УСЗН адміністрації Заводського району від 04.08.2016 року допомогу подовжено на період до 6 місяців з 30.06.2016 року по 14.09.2016 року у сумі 1768 грн. щомісячно.

21.03.2016 року рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Рішення набрало законної сили 04.04.2016 року.

08.07.2016 року ОСОБА_2 отримує довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім'я: ОСОБА_2 за № 3694. від 30.06.2015р.; ОСОБА_4 за № 3694.2 від 08.07.2016р.; ОСОБА_3 за № 3694.1 від 08.07.2016р. за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1. Довідки видані 08.07.2016 року департаментом охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради.

Тобто, ОСОБА_2 фактично зареєструвала своє проживання разом з дітьми за адресою, у квартирі, що належить на праві власності її колишньому чоловікові та батькові їх спільних дітей - ОСОБА_5

26.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради із заявою про подовження виплати щомісячної адресної допомоги у зв'язку із зміною адреси тимчасової реєстрації з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1, вказавши у заяві членів сім'ї своїх двох дітей, а також надала вищевказані довідки від 30.06.2015р. за № 3694, від 08.07.2016р. за №3694.1 та № 3694.2, видані департаментом охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради.

В заяві ОСОБА_2 власноруч повідомлено, що змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося, а саме те, що у неї та членів сім'ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО.

03.08.2016 року фахівцем з соціальної роботи Кам'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Кам'янської міської ради ОСОБА_7 було проведено обстеження матеріально - побутових умов сім'ї ОСОБА_2, про що було складено відповідний акт № 129 від 03.08.2017 року.

В ході обстеження встановлено та зафіксовано в акті, що за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 разом з двома синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Квартира, в якій мешкає родина орендована. ОСОБА_2 перебуває на обліку в міському центрі зайнятості. Даний акт було складено з участю ОСОБА_2, що підтверджено її підписом як уповноваженого представника сім'ї.

Рішенням управління від 19.08.2016 року допомогу призначено на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період з 01.09.2016р. по 28.02.2017р. в розмірі 1768,00 грн. щомісячно.

ОСОБА_2 при зверненні до управління з заявою про подовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам та при проведенні обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і складанні відповідного акту обстеження знов надала управлінню недостовірну інформацію, що впливає на право призначення грошової допомоги, не вказавши що власником житлового приміщення за фактичним місцем проживання її сім'ї є її колишній чоловік та батько їх спільних дітей, членами сім'ї якого вони є навіть після розлучення батьків, а повідомивши, що помешкання в якому вони проживають орендоване.

05.12.2016 року управлінням отримано інформацію від КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад № 36» Кам'янської міської ради (вих. № 634 від 07.11.2016 року) про те, що ОСОБА_3 вибув з закладу 13.10.2016 року до Приватної школи м.Боярка.

На запит управління отримано лист від ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів для хлопчиків «Кадетство» (вих.№4 від 23.01.2017 року), відповідно до якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на навчанні у приватній загальноосвітній школі з 17.10.2016 року. У навчальному закладі ОСОБА_3 перебуває з 8.00 до 20.00 години щоденно, окрім суботи та неділі. Після навчання, а саме після 20.00 години, дитина перебуває у батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4

01.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою № 14 на продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Повідомивши у відповідній графі бланку заяви що змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося.

Актом обстеження № 132 від 07.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено лише факт проживання ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_4

При цьому у розділі V відповідного акту зазначено: 3-х кімнатну квартиру, з усіма зручностями сім'я винаймає у ОСОБА_8

Факт надання ОСОБА_2 невідповідних дійсності відомостей про власника помешкання свідчить про наявність умислу неповідомлення обставин, що впливають на призначення державної адресної допомоги.

За поданням управління, на підставі листа ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів для хлопчиків «КАДЕТСТВО» та акту обстеження № 132 від 07.03.2017 року, чим підтверджено факт неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги в триденний термін ОСОБА_2, як уповноваженого представника сім'ї, а саме про зміну місця постійного проживання її дитини - ОСОБА_3, рішенням Комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам Кам'янської міської ради (протокол № 39 від 23.03.2017р.) вирішено: призначити допомогу на дитину ОСОБА_4 та враховуючи лист навчального закладу, здійснити перерахунок щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2 у зв'язку з навчанням дитини ОСОБА_3 у іншому місті.

Рішенням управління від 11.05.2017 року допомогу призначено на ОСОБА_3 на період з 01.09.2016р. по 31.10.2016р. у розмірі 884,00 грн. щомісячно та на ОСОБА_4 на період з 01.09.2016р. по 28.02.2017р. у розмірі 844,00 грн. щомісячно, тобто даним рішенням управління проведено перерахунок раніше призначеної допомоги з урахуванням фактичної відсутності дитини за місцем реєстрації ВПО).

На підставі вищевикладених фактів, акту державних соціальних інспекторів від 28.04.2017р. № 738 та розпорядженням управління від 05.05.2017р. зроблено перерахунок раніше виплаченої допомоги та виставлено борг.

Згідно перерахунку за рішенням управління загальна сума боргу за період з 01.01.2016р. по 28.02.2017р. складає 10707,81 грн.

Про проведення перерахунку та виставлення боргу ОСОБА_2 повідомлено листом від 18.05.2017р. за № 2/2195.

19.05.2017р. до управління надійшла заява від ОСОБА_2 (зареєстрована за вх. 320/19.05.2017р.), в якій заявниця просить суму боргу, який виник по допомозі на проживання внутрішньо переміщеним особам утримувати у 100% розмірі від подальшої виплати допомоги до повного погашення боргу. Прийняте рішення по суті заяви ОСОБА_2 затверджено рішенням управління від 09.06.2017р.

16.06.2017р. ОСОБА_2 звернулася до управління з заявою (вх. № 408 від 16.06.2017р.) щодо залишення без розгляду її заяви від 19.05.2017р. у зв'язку з виникненням невирішених питань.

Розпорядженням управління від 16.06.2017р. виконавчий лист про відрахування, згідно особової заяви № 408 від 16.06.2017р. заблоковано до з'ясування.

По суті даного питання в усній формі ОСОБА_2 дала пояснення державним соціальним інспекторам, що з батьком її дітей - ОСОБА_5 вона не спілкується та він не є членом її сім'ї, оскільки шлюб між ними розірвано на підставі рішення Краснодонського міськрайонного суду від 26 вересня 2005 року, надавши до управління незавірену копію рішення суду по справі № 2-4121/2005.

Даними діями ОСОБА_2 знову ввела в оману працівників управління, що свідчить про наявність умислу направленого на неправомірне отримання державної соціальної допомоги, а також ухилення від компенсації державі матеріальної шкоди та відповідальності за вчинені неправомірні дії.

Наразі стало питання чи має право на отримання грошової допомоги друга дитина ОСОБА_2 - ОСОБА_4, 2007 року народження, як народжена поза шлюбом, якщо брати до уваги надане ОСОБА_2 вищезазначене рішення суду. Чи є дитина членом сім'ї ОСОБА_5, чи відомості про батька дитини при державній реєстрації факту народження внесені зі слів матері.

До з'ясування даного питання виплату допомоги не скасовано, враховуючи інтереси дитини та з метою не допущення порушення її прав.

Так, згідно ст. 180 розділу V Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на момент винесення судом рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться по пред'явленні подружжям або одним з них копії судового рішення, що набрало законної сили, а також квитанції про сплату встановленої судом суми.

Розділ V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України втратив чинність на підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI ( 2398-17 ) від 01.07.2010 року.

Згідно з п. 2 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» розірвання шлюбу, здійснене судом до набрання чинності цим Законом, підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Так як ОСОБА_2 не реєструвала розірвання шлюбу в органах РАЦС на підставі рішення суду, то шлюб вважається не розірваним. Свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_2 не пред'явила, у паспорті громадянина України відсутній штамп про розірвання шлюбу з ОСОБА_5

В підтвердження тому також є той факт, що в свідоцтві про народження молодшого сина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 батьком дитини зазначено ОСОБА_5.

24.07.2017 року на запит управління отримано лист за вих.№ 2535/1416-31 від 19.07.2017р. від Південного районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_4 дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_4. Народження зареєстровано виконавчим комітетом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області, але стаття, згідно з якою проводилась реєстрація народження не зазначена. Тобто, реєстрація проводилась на загальних підставах.

У разі, якщо б реєстрація народження дитини проводилась за заявою матері, яка не перебуває у шлюбі, щодо внесення даних у графі «батько дитини» зі слів матері органами РАЦС було б відображено відповідну статтю ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Сімейного кодексу України, згідно з якою проводилась реєстрація.

Крім того, у резолютивній частині рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ від 21.03.2016 по справі № 208/9552/15-ц зазначено: «Шлюб…, зареєстрований 28 серпня 1999 року Суходільською міською радою м. Краснодон Луганської області, актовий запис № 70 розірвати», тобто, саме цей шлюб не було раніше розірвано, як це стверджує ОСОБА_2

На підставі вищезазначених фактів, яким надано правову оцінку начальником відділу загально - правової та кадрової роботи управління, враховуючи те, що ОСОБА_2, як дружина (на момент призначення та виплати безпосередньо на неї державної адресної допомоги) та її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як члени сім'ї ОСОБА_5, не мали права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з місяця, наступного за моментом реєстрації права власності на квартиру ОСОБА_5, тобто з 01.01.2016р. по теперішній час, розпорядженням управління від 03.08.2017р. проведено перерахунок та виставлено борг за період з 01.01.2016р. по 31.08.2017р. по раніше призначеній допомозі за о/р НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_9 у сумі 30155,81 грн.

08.08.2017р. за вих. № 2/3429 управлінням було направлено повідомлення на ім'я ОСОБА_2 про припинення виплати грошової допомоги, необхідність повернути надміру виплачених державних коштів та попередженням про передачу справи до суду у разі неповернення суми боргу, яке вона отримала особисто під підпис 21.08.2017р.

На даний час сума боргу залишається несплаченою, чим спричинено майнову шкоду державі, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 фінансування витрат, пов'язаних з наданням щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету та коштів, що надходять до державного бюджету як благодійна або міжнародна допомога.

На підставі викладеного позивач просив: визнати дії ОСОБА_2 протиправними, стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради кошти, надміру виплачені їй по щомісячній адресній допомозі переміщеним особам в сумі 30155,81 грн. (тридцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 81 коп.).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2015 року (ар.с.179) ОСОБА_5 придбав у власність нерухоме майно на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, купівля нерухомого майна відбувалася за згодою його дружини, ОСОБА_2, підпис на заяві про таку згоду засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Кир'як С.А. 29.12.2015 року за р№ 1117 (ар.с.180), а отже відповідачка ОСОБА_2 сама є власницею нерухомого майна, що знаходиться в м.Кам'янське. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення (ар.с.77- 95), суду пояснила, що у липні 2014 року, у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у Донецькій області, вона разом з дітьми була вимушена переміститися з м. Донецьк до м.Кам'янське (Дніпродзержинськ), де її родина Департаментом охорони здоров'я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради була взята на облік, як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території або районів проведення АТО, про що була видана відповідна довідка № 3694 від 30.06.2015 року. Прибула її родина до міста Кам'янське у липні 2014 року з м. Донецьк, а не з Луганської області, м. Суходільськ, як зазначає позивач в позовній заяві.

Вперше із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вона звернулася до УСЗН Заводського району 15.09.2015 року, вказавши в заяві склад своєї сім'ї: вона та двоє її дітей. Рішенням УСЗН Заводського району від 23.09.2015 року було призначено адресну допомогу їй та її дітям.

В липні 2016 року її сім'я змінила адресу проживання, у зв'язку з чим, нею та двома її дітьми, були отримані нові довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території або районів проведення АТО від 08.07.2016р. № 3694, № 3694.1, № 3694.2, з зазначенням нової адреси проживання, а саме: АДРЕСА_1, в заяві були вказані вона та двоє її дітей.

При первинному зверненні до уповноваженого банку із заявою про призначення адресної допомоги, та при наступних зверненнях для продовження виплат адресної допомоги на наступний шестимісячний строк до управління соціального захисту, нею були написані відповідні заяви, додані усі необхідні документи, та згода на обробку персональних даних.

Адресна допомога внутрішньо переміщеним особам була призначена її сім'ї. Це свідчить, що заява відповідала вимогам надання адресної допомоги, та копії документів були надані у повному обсязі, та підстав для відмови не існувало.

Ствердження позивача про те, що нею не було додано усіх необхідних документів, є лише припущенням, оскільки, у разі відсутності хоча б одного документу з переліку, адресна допомога не повинна призначатися. Ці ствердження Позивача можна трактувати як підтвердження допущення саме своїх помилок при перевірці заяви та копій документів, та при призначенні адресної допомоги.

21.08.2017 року нею отримано повідомлення управління соціального захисту населення адміністрації Південного району від 08.08.2017 року № 2/3429 про зняття державної допомоги та виставлення боргу по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам, у зв'язку з тим, що, на думку Позивача, вона не вказала в заяві про призначення адресної допомоги її колишнього чоловіка та не повідомила про наявність в нього нерухомого майна.

Ствердження позивача стосовно того, що її колишній чоловік на момент її звернення за призначенням адресної допомоги був членом її родини, є помилковим, оскільки УСЗН не є органом, який має право визначати членів однієї сім'ї та встановлювати факти спільного проживання однією сім'єю. Шлюб між нею та ОСОБА_5 було розірвано рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26.09.2005 року, яке набрало чинності 07.10.2005 року, копія рішення знаходиться в особовій справі про надання адресної допомоги.

Але, на думку позивача, копія рішення суду не є підставою вважати шлюб розірваним, тому Позивачем їй було запропоновано надати копію рішення суду, засвідчену належним чином, та копію свідоцтва про розірвання шлюбу. Надати копію свідоцтва про розірвання шлюбу на момент її звернення, було неможливо, так як оригінал свідоцтва залишився на непідконтрольній території України. Отримати Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу та дублікат свідоцтва про розірвання шлюбу також було неможливо, так як за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис на електронних носіях не виявлено. Перевірити наявність актового запису про шлюб на паперових носіях неможливо, у зв'язку з находженням вказаних носіїв на непідконтрольній території України. Реалізація прав у сфері державної реєстрації актів цивільного стану осіб, які вимушено залишили місця проживання, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, врегульована нормами законодавства. Із заявами про отримання витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та видачу повторного свідоцтва, внутрішньо переміщені особи можуть звертатися до відділів ДРАЦС за місцем фактичного проживання або перебування. Якщо актовий запис зберігається на тимчасово окупованій території України, зазначена перевірка здійснюється лише за даними електронного Державного реєстру актів цивільного стану громадян/пункт 7 глави 3 розділу III в редакції Наказу Міністерства юстиції № 919/5 від 12.06.2014р.). У такому випадку неможливо витребувати документи про державну реєстрацію. Але актовий запис цивільного стану може бути поновлено у відділі ДРАЦС за місцем проживання (перебування) особи, що і було нею зроблено у відділі ДРАЦС Південного району. Отримати копію рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області неможливо, так як роботу Краснодонського міськрайонного суду Луганської області було припинено у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за знаходження будівлі суду на території проведення антитерористичної операції та непідконтрольній українській владі. При цьому матеріали та архіви судових справ не були вивезені з території м. Краснодона на підконтрольну територію України, та вважаються втраченими.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області було відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу в частині повного тексту рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26 вересня 2005 року. Вказане рішення суду міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Стосовно посилання Позивача на наявність рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21.03.2016 року про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_5 відповідач зазначила, що у зв'язку з тим, що у її колишнього чоловіка виникла необхідність отримати дублікат свідоцтва про розірвання шлюбу від 2005 року, але доступу до судової справи та акту цивільного стану не було, у зв'язку із знаходженням відомостей на непідконтрольній території України, він, будучи юридично необізнаною людиною, звернувся за правовою допомогою до адвоката, який йому порадив вирішите це питання шляхом звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Вказане рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська не має ніякої юридичної сили, оскільки, відповідно до частини 2 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Таким чином, розірвання шлюбу, шляхом відмітки в актовому записі про шлюб, на підставі рішення Заводського районного суду про розірвання шлюбу від 21.03.2016 року, не мало можливостей здійснитися, так як актовий запис про шлюб на той момент було втрачено. Також, рішення Заводського районного суду було ухвалено без застосування преюдиційних фактів, які раніше були встановлені рішенням суду, що набрали законної сили.

Враховуючи викладене, зазначати у заяві відомості про її колишнього чоловіка, як члена її сім'ї, не мало сенсу, у зв'язку з чим, її дії не мали характеру надання недостовірної інформації про склад сім'ї, як це стверджує Позивач.

Вказане свідчить про те, що на момент її зверненнях до управління соціального захисту, нею були додані усі необхідні документи, передбачені п.5 Порядку, в іншому випадку їй би не була призначена адресна допомога, та взагалі не розглядалися би її заяви про призначення допомоги. В заяві про призначення адресної допомоги нею не було вказано ОСОБА_5, так як він не є членом її родини, та не був ним на момент звернення із заявою про призначення/продовження адресної допомоги.

Якщо Позивач вважає, що ОСОБА_5 є/був членом її сім'ї, то, на виконання Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, він повинен був надати письмову згоду про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї, тобто їй, як того вимагає п.3 Порядку. Також вона повинна була б надати довідки усіх членів сім'ї, як того вимагає абзац 7 п.З Порядку, усі члени сім'ї повинні надавати згоду на обробку персональних даних.

Всі вказані вимоги, в частині надання даних про її колишнього чоловіка та його згоди на обробку персональних даних, не були застосовані при прийнятті в неї заяви та документів, як того вимагає Порядок, але це не завадило управлінню соціального захисту вважати ОСОБА_5 членом її сім'ї, при тому, що в нього відсутній статус внутрішньо переміщеної особи, призначати адресну допомогу, та в подальшому бачити в її діях надання недостовірної інформації. Взагалі, відмовляти внутрішньо переміщеній особі в адресній допомозі через те, що вона не надала відомостей про будь-кого із членів сім'ї не можна. Адже Порядок не передбачає подання інформації про членів сім'ї, які не вимагають адресну допомогу.

Не погоджується та заперечує проти заяв Позивача щодо наявності в її колишнього чоловіка нерухомості на підконтрольній території України, що впливає на право отримання нею та її дітьми адресної допомоги з наступних підстав.

При перевірці наданих нею для призначення допомоги документів та майнового стану її родини, Позивач повинен був користуватися лише нормативно-правовими актами, які регулюють питання виплати адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам та посадовою інструкцією соціального інспектора, якою визначено чіткий та вичерпний перелік повноважень, права та обов'язки.

З метою обліку внутрішньо переміщених осіб створено Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.

Відповідно до частини 11 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 - Органи державної влади та органи місцевого самоврядування мають право на безоплатній основі одержувати інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, який затверджено Постановою КМУ від 8 червня 2016 р. № 365 (далі по тексту - Порядок № 365), передбачена перевірка факту проживання внутрішньо переміщеної особи за адресою, вказаною в довідці про взяття на облік.

Порядком не передбачена перевірка житлового приміщення, де проживає внутрішньо переміщена особа, на предмет виявлення особи, якій на праві власності належить нерухомість, в якій проживає внутрішньо переміщена особа, так як ці відомості стосуються третьої особи (власника житла), яка не надавала згоди на обробку, використання, зберігання своїх персональних даних відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних».

Соціальні інспектори мають право перевіряти відомості виключно осіб, які звертаються із заявами, та надають згоду на обробку своїх персональних даних.

Не зважаючи на викладене, Позивачем було зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з ціллю перевірки майнового стану ОСОБА_5, який не є членом її родини та не надавав згоди на обробку, використання, зберігання своїх персональних даних відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних». До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини Рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані. При усній розмові з представниками соціального захисту їй було повідомлено, що запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснювався начебто за пошуком об'єкту, тобто за адресою АДРЕСА_1, а не за суб'єктом.

Вважає, що дії Позивача мали протиправний характер та були здійснені з порушенням чинного законодавства, оскільки: перевірка наявності нерухомості на підконтрольній території України стосується лише внутрішньо переміщеної особи, яка звернулася за призначенням адресної допомоги та надала згоду на обробку, використання, зберігання своїх персональних даних, тобто Позивач мав право перевіряти виключно її майновий стан, де критерієм пошуку відомостей вказується ПІБ особи та її реєстраційний номер облікової картки платника податків. Перевірка житлового приміщення, в якому проживає внутрішньо переміщена особа, на предмет виявлення власника житла, не передбачена жодним законодавчим актом, які регулюють питання призначення адресної допомоги. Нормативно - правовими актами не визначено коло осіб, які мають право надавати для проживання житлові приміщення, а які не мають. Законодавством не встановлено обмежень щодо права на вибір фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи - будь то житло знайомих осіб, чи не знайомих, родичів чи колишніх членів сім'ї.

А отже відповідач заперечує проти вказівок Позивача у позові стосовно того, що вона «фактично зареєструвала своє проживання разом з дітьми за адресою, у квартирі, що належить на праві приватної власності її колишньому чоловіку та батькові їх спільних дітей», так як жодним законодавчим актом це не заборонено.

Пунктом 4 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 р. № 1 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1098), передбачено, що головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор мають право проводити за рішенням керівника відповідного органу соціального захисту населення або його заступника перевірку інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що перевірка правильності надання державної соціальної допомоги та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам проводиться за рішенням керівника відповідного органу соціального захисту населення (його заступника) або головного державного соціального інспектора.

Головним державним інспектором управління соціального захисту населення адміністрації Південного району, 28.04.2017 року було проведено перевірку її особової справи та зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пункт 7 Порядку № 365 передбачає, що для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. Ця перевірка проводиться шляхом відвідування особи та складання відповідного акту, а не шляхом перевірки - кому належить житло, в якому проживають громадяни.

Відповідно до п.10 Порядку № 365 - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати. В її випадку акт обстеження було складено 07.03.2017 року, а подання до комісії було направлено лише 23.03.2017 року. Не зрозуміло які законні підстави були у Позивача для проведення додаткової перевірки 28.04.2017 року, оскільки частиною 4 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам передбачено вичерпний перелік проведення додаткових перевірок, зокрема абзацом 4 визначено підставу для проведення додаткової перевірки - це отримання рекомендацій Мінфіну за результатами проведення верифікації соціальних виплат із зазначенням конкретних причин для припинення відповідних виплат. Тобто підстав для проведення будь - якої додаткової перевірки стосовно неї та її сім'ї у Позивача не було.

Також не було відповідного рішення керівника про проведення перевірки.

Заперечує також з приводу зазначення управлінням соціального захисту Південного району щодо визначення поняття «члени однієї сім'ї», у зв'язку з тим, що в законодавстві поняття "член сім'ї" застосовується в різних значеннях в залежності від сфери правовідносин.

Посилання на ст. 3 Сімейного кодексу України, в якій йдеться мова, що дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає, не застосовується до даного питання. В указаній статті йдеться мова про належність дитини до сім'ї своїх батьків, в разі, коли в родині існує інститут сім'ї та батьки перебувають у шлюбі. Загальною ознакою при визначенні членів однієї сім'ї є - спільне проживання, пов'язання спільним побутом, наявність взаємних права та обов'язків. Не може дитина бути членом сім'ї одразу з обома батьками, які не проживають разом та в яких вже є інша сім'я. Між батьками та дитиною залишаються кровні споріднення, взаємні права та обов'язки, вони залишаються близькими особами, але ж, після розірвання шлюбу між батьками, діти не можуть бути членами однієї сім'ї з обома батьками. Вони є родичами за Законом, але не сім'єю, якщо проживають окремо.

Категорично заперечує стосовно стверджень Позивача про надання нею недостовірної інформації щодо навчання її старшої дитини у іншому місті. Про вибуття її сина з НВК № 36 м.Кам'янське нею особисто в телефонному режимі було повідомлено соціальних інспекторів УСЗН Південного району, крім того, при відвідування соціальної служби у жовтні 2016 році, нею була надана довідка з учбового закладу про навчання молодшої дитини, а також було повідомлено про факт переведення її дитини до іншого навчального закладу. Цей факт підтверджено довідкою про навчання її дитини у Київській області. До надходження до Позивача офіційної відповіді від нового учбового закладу, нею особисто була надана копія довідки про навчання її дитини у Київській області, яка надійшла раніше на її електронну адресу. У лютому 2017 року в телефонному режимі їй було повідомлено соціальними інспекторами, що її старша дитина має право на отримання адресної допомоги, а також було повідомлено, що право на подальшу виплату допомоги буде вирішуватися після її звернення із заявою про продовження соціальних виплат на наступний 6-ти місячний термін.

Нею було запропоновано соціальному інспектору, з метою уникнення переплат, призупинити нарахування та виплати їй адресної допомоги до моменту вирішення питання стосовно права на отримання старшою дитиною допомоги. Але їй було відмовлено в призупиненні виплат на час вирішення спірних питань.

Із заявою про продовження виплат на наступний шестимісячний термін вона звернулася до Позивача 01.03.2017 року. Рішенням комісії з призначення соціальних виплат від 23.03.2017 року, за поданням УСЗН адміністрації Південного району, було вирішено здійснити перерахунок адресної допомоги, у зв'язку з навчанням дитини у іншому місті, та припинити дію довідки від 08.07.2016р. № 3694.1.

Не погоджуючись з рішенням міської комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.03.2017 року, вона звернулася до Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам'янської міської ради з листом, в якому повідомляла, що з 13 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №921-VIII від 24.12.2015 p., яким були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20.10.2014 року. Відповідно до цього Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є безстроковою. Припинення дії довідки не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або діє безстроково, або скасовується.

19.05.2017 року вперше їй було повідомлено про наявність боргу по адресній допомозі у розмірі 10707,81 гри., у зв'язку з наявністю у колишнього чоловіка нерухомості. Повідомленням Позивача від 08.08.2017 року, яке вона отримала 21.08.2017 року, їй вже було виставлено борг у розмірі 30155,81 грн., та повідомлено, що раніше виставлену суму боргу у розмірі 10707,81 грн. анульовано.

При цьому, жодного посилання на нормативно - правовий акт, на рішення чи розпорядження Управління, в повідомленні від 08.08.2017 року не містилось. Тобто, не зважаючи на «виявлення» майна та припускаючи в її діях «надання недостовірної інформації», Позивач продовжував нарахування адресної допомоги.

В усній розмові з представниками Позивача їй було повідомлено, що сума боргу постійно змінюється, у зв'язку з тим, що змінюються обставини, які впливають на призначення допомоги. Спочатку це було навчання її старшої дитини у іншому місті, потім - виявлення так званого майна, в подальшому домисли щодо надання не начебто недостовірної інформації.

Первісна сума боргу у розмірі 10707,81 грн. виникла, на думку Позивача, у зв'язку з наявністю у її колишнього чоловіка житла, але ж Позивачу стало відомо про цю інформацію тільки 28.04.2017 року, а сума боргу у розмірі 10707,81грн. їй нарахована та пред'явлена з 01.01.2016р. по 28.02.2017р. Перерахунок виплат, у зв'язку з навчанням дитини у іншому місці, повинен був здійснюватися з 17.10.2017р.

Також Позивач у позові зазначає: «Рішенням управління від 11.05.2017р. допомогу призначено на старшу дитину з 01.09.2016р. по 31.10.2016р., даним рішенням управлінням проведено перерахунок раніше призначеної допомоги з урахуванням фактичної відсутності дитини за місцем реєстрації ВПО». Тобто, відсутність дитини визначена з 17.10.2016 року, а перерахунок зроблено з 01.01.2016 року. Та взагалі незрозуміло - як рішенням від 11.05.2017 призначається допомога з 01.09.2016 року.

Позивач у позові вказує, що 03.08.2017р. було проведено перерахунок та виставлено новий борг за період з 01.01.2016р. по 31.08.2017р. по раніше призначеній допомозі у сумі 30155,81 грн., тобто борг нарахували за рахунок майбутніх платежів, що суперечить законодавству. Також Позивач зазначає, що перерахунок боргу було здійснено на підставі службової записки від 01.08.2017р. Службова записка - це не нормативно - правовий акт та не має статусу юридичного документу, оскільки вказана службова записка, розпорядження управління від 03.08.2017р., акт управління від 28.04.2017р. не містить жодних імперативних зобов'язань для неї по припиненню та перерахуванню виплат, та сам по собі, без винесення відповідних рішень, містить лише певні припущення перевіряючих стосовно допущених нею порушень та не може бути безумовною підставою для перерахунку та припинення виплати, оскільки може носити лише доказовий характер при прийнятті відповідних рішень, які приймаються комісійно.

Категорично заперечує проти обставин, викладених в позові, стосовно перевірки Позивачем факту народження її молодшої дитини - ОСОБА_4, який, на думку Позивача, підтверджує наявність шлюбу між батьками. Факт народження її дитини підтверджується свідоцтвом про народження. Законних підстав для перевірки достовірності та правомірності здійснення актового запису про народження дитини, та взагалі - перевірки походження її дитини, у Позивача не має та не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Відповідно до статті 32 Конституції України - ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя.

Вважає, що збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Перелічені випадки в даній ситуації для втручання в особисте життя не існують.

Враховуючи викладене, вважає, що вона та її дитина мають право на отримання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а позовні вимоги управління соціального захисту населення адміністрації Південного району не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки, перш за все, ґрунтуються на припущеннях, домислах та недопустимих та протиправних доказах. У задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2017 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про залишення позову управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів, надміру виплачених по щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України без розгляду, було відмовлено (ар.с.148).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 лютого 2018 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_13 про витребування доказів. У приватного нотаріуса Кам'янського міського нотаріального округу Кир'як С.А., було витребувано: копію договору купівлі - продажу нерухомого майна № 1118 від 29.12.2015 - квартири, розташованої за адресою м.Кам'янське, АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир'як С.А., та якщо даний правочин укладено за заявою чи згодою ОСОБА_2 - також копію цієї заяви або згоди. У Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було витребувано копію рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.03.2016 по справі № 208/9552/15-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (ар.с.176).

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши витребувані судом та надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи та витребувані судом. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У судовому засіданні було встановлено наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або регіонів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Вперше ОСОБА_2 звернулася до управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, як уповноважений представник сім'ї 15.09.2015 року, з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованих територій України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказавши що до складу її сім'ї входять її сини: ОСОБА_3, та ОСОБА_4 (ар.с.15).

Відповідно до довідки від 30.06.2015 року за №3694, виданої департаментом охорони здоров'я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради (ар.с.16) ОСОБА_2 зареєстрована і проживала в АДРЕСА_2, але переїхала до м. Кам'янське і 30.06.2015 року зареєструвалася як переміщена особа разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 та на підставі заяви ОСОБА_2 від 15.09.2015 року рішенням УСЗН адміністрації Заводського району від 23.09.2015 року призначено грошову допомогу на ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період з 15.09.2015 року по 14.03.2016 року у таких розмірах: з 15.09.2015р. по 14.11.2015р. у розмірі 2210,00 грн. щомісячно; з 15.11.2015р. по 14.01.2016р. у розмірі 1989,00 грн. щомісячно; з 15.01.2016р. по 14.03.2016р. у розмірі 1768,00 грн. щомісячно (ар.с.21).

Відповідно до інформаційної довідки з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 86132077 від 28.04.2017 року, було виявлено, що 29.12.2015 року за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 1118 від 29.12.2015 року зареєстровано право власності на квартиру (загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м), розташованою за адресою АДРЕСА_1 (ар.с.136-137).

25.02.2016 року ОСОБА_2 звернулася до УСЗН адміністрації Заводського району із заявою на продовження допомоги, вказавши власноруч, що зміни, які впливають на призначення грошової допомоги відсутні (ар.с.22).

Рішенням УСЗН адміністрації Заводського району від 29.02.2016 року (ар.с.23) призначено грошову допомогу на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період з 15.03.2016 року по 29.06.2016 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно. Тримісячний термін обумовлено закінченням терміну дії довідки 29.06.2016 року.

Розпорядженням УСЗН адміністрації Заводського району від 04.08.2016 року допомогу подовжено на період до 6 місяців з 30.06.2016 року по 14.09.2016 року у сумі 1768 грн. щомісячно (ар.с.23).

08.07.2016 року ОСОБА_2 отримує довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім'я: ОСОБА_2 за № 3694. від 30.06.2015р. (ар.с.25); ОСОБА_4 за № 3694.2 від 08.07.2016р. (ар.с.26); ОСОБА_3 за № 3694.1 від 08.07.2016р. (ар.с.26) за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1. Довідки видані 08.07.2016 року департаментом охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради.

26.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги у зв'язку із зміною адреси тимчасової реєстрації з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 (ар.с.24), вказавши у заяві членів сім'ї своїх двох дітей, а також надала довідки від 30.06.2015р. за № 3694, від 08.07.2016р. за №3694.1 та № 3694.2, видані департаментом охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради (ар.с.25-26).

Відповідно до акту № 129 від 03.08.2017 року складеного фахівцем з соціальної роботи Кам'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Кам'янської міської ради ОСОБА_7, 03.08.2016 року було проведено обстеження матеріально - побутових умов сім'ї ОСОБА_2, в ході обстеження встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 разом з двома синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Квартира, в якій мешкає родина орендована. ОСОБА_2 перебуває на обліку в міському центрі зайнятості. Даний акт було складено з участю ОСОБА_2, що підтверджено її підписом як уповноваженого представника сім'ї (ар.с.28).

Рішенням управління від 19.08.2016 року допомогу призначено на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на період з 01.09.2016р. по 28.02.2017р. в розмірі 1768,00 грн. щомісячно (ар.с.29).

Відповідно до інформації наданої КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад № 36» Кам'янської міської ради від 07.11.2016 року за вих. № 634, син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вибув з закладу 13.10.2016 року до Приватної школи м. Боярка (ар.с.30).

Відповідно до листа директора ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів для хлопчиків «Кадетство» ОСОБА_18 від 23.01.2017 року за вих.№4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на навчанні у приватній загальноосвітній школі з 17.10.2016 року, у навчальному закладі ОСОБА_3 перебуває з 8.00 до 20.00 години щоденно, окрім суботи та неділі. Після навчання, а саме після 20.00 години, дитина перебуває у батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 (ар.с.38).

01.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою № 14 на продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Повідомивши у відповідній графі бланку заяви що змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося (ар.с.33).

Відповідно до акту обстеження № 132 від 07.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено лише факт проживання ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_4 При цьому у розділі V відповідного акту зазначено: 3-х кімнатну квартиру, з усіма зручностями сім'я винаймає у ОСОБА_8 Даний акт було складено з участю ОСОБА_2, що підтверджено її підписом як уповноваженого представника сім'ї (ар.с.36).

Відповідно до протоколу № 39 від 23.03.2017р., за поданням управління, на підставі листа ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів для хлопчиків «КАДЕТСТВО» та акту обстеження № 132 від 07.03.2017 року, чим підтверджено факт неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги в триденний термін ОСОБА_2, як уповноваженого представника сім'ї, а саме про зміну місця постійного проживання її дитини - ОСОБА_3, рішенням Комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам Кам'янської міської ради вирішено: призначити допомогу на дитину ОСОБА_4 та враховуючи лист навчального закладу, здійснити перерахунок щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2 у зв'язку в навчанням дитини ОСОБА_3 у іншому місті (ар.с.47-48).

Рішенням управління від 11.05.2017 року (ар.с.49) допомогу призначено на ОСОБА_3 на період з 01.09.2016р. по 31.10.2016р. у розмірі 884,00 грн. щомісячно та на ОСОБА_4 на період з 01.09.2016р. по 28.02.2017р. у розмірі 844,00 грн. щомісячно, тобто даним рішенням управління проведено перерахунок раніше призначеної допомоги з урахуванням фактичної відсутності дитини за місцем реєстрації ВПО).

На підставі вищевикладених фактів, акту державних соціальних інспекторів від 28.04.2017р. № 738 (ар.с.46), розпорядженням управління від 05.05.2017р. зроблено перерахунок раніше виплаченої допомоги та виставлено борг (ар.с.48-49).

Згідно перерахунку за рішенням управління від 11.05.2017р. загальна сума боргу за період з 01.01.2016р. по 28.02.2017р. складає 10707,81 грн. (ар.с.49).

Про проведення перерахунку та виставлення боргу ОСОБА_2 повідомлено листом від 18.05.2017р. за № 2/2195 (ар.с.50-51).

19.05.2017р. до управління надійшла заява від ОСОБА_2 (зареєстрована за вх. 320/19.05.2017р. (ар.с.51), в якій вона просить суму боргу, який виник по допомозі на проживання внутрішньо переміщеним особам утримувати у 100% розмірі від подальшої виплати допомоги до повного погашення боргу. Прийняте рішення по суті заяви ОСОБА_2 затверджено розпорядженням управління від 09.06.2017р. (ар.с.52).

16.06.2017р. ОСОБА_2 звернулася до управління з заявою (вх. № 408 від 16.06.2017р.) щодо залишення без розгляду її заяви від 19.05.2017р. у зв'язку з виникненням невирішених питань (ар.с.53).

Розпорядженням управління від 16.06.2017р. виконавчий лист про відрахування, згідно особової заяви № 408 від 16.06.2017р. заблоковано до з'ясування (ар.с.54).

Окрім зазначених вище обставин, в судовому засіданні також були дослідженні витребувані ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 лютого 2018 року докази, а саме: копія рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.03.2016 року (ар.с.181), з якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 серпня 1999 року Суходільською міською радою м. Краснодона Луганської області, актовий запис № 70 розірвано, рішення набрало законної сили 04.04.2016 року. А також договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Кир'як С.А. (ар.с.179), з якого вбачається, що ОСОБА_5 придбав у власність у ОСОБА_16, ОСОБА_17 нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У пункті 7 договору зазначено, що покупець, а саме: ОСОБА_5 набуває зазначене нерухоме майно на праві спільної сумісної власності подружжя, купівля відбувається за згодою його дружини, ОСОБА_2, підпис на заяві про таку згоду засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Кир'як С.А. 29.12.2015 року за р№ 1117 (ар.с.180).

Вирішуючи позовні вимоги по даній справі, суд виходив з наступного.

Грошова допомога, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі-Порядок), призначається особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.6 зазначеного Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Разом з цим, як було встановлено у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 з 29.12.2015 року та по теперішній час має у спільній сумісній власності з колишнім чоловіком ОСОБА_5 квартиру, що розташована в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, а саме в м.Кам'янському Дніпропетровської області, а отже відповідно до до п.6 зазначеного Порядку ні вона ні її діти не мають права на отримання грошової допомоги.

Щодо стверджень відповідача, що її родина прибула до міста Кам'янське у липні 2014 року з м. Донецька, а не з Луганської області м. Суходільськ, як зазначено у позовній заяві, то згідно документів, копії яких були надані до суду як додатки до позовної заяви, а саме: довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3694 від 30.06.2015р. на ім'я ОСОБА_2 виданої 30.06.2015р. Департаментом охорони здоров'я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради (ар.с.16); № 3694 на ім'я ОСОБА_2, № 3694.1 на ім'я ОСОБА_3, № 3694.2 на ім'я ОСОБА_4, виданими 08.07.2016р. Департаментом охорони здоров'я та соціального політики Дніпродзержинської міської ради, - де зазначено зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_5 (ар.с.25-26); заяв відповідача про призначення (продовження) виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг: від 15.09.2015р. (ар.с.15); № 1136 від 26.07.2016р. (ар.с.24); № 14 від 01.03.2017р. (ар.с.35), - де Відповідачем власноруч вказано зареєстровану адресу проживання - АДРЕСА_5.

Щодо стверджень відповідача, що адресна допомога внутрішньо переміщеним особам була призначена її сім'ї, що свідчить про те, що заява відповідала вимогам надання адресної допомоги, та копії документів були надані у повному обсязі та підстав для відмови не існувало, то грошова допомога, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505, призначається особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості згідно переліку про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги. До заяви додаються копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтва про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім'ї, письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї та згоду на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім'ї в установі уповноваженого банку. До заяви, в якій уповноважений представник сім'ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (на подовження виплати грошової допомоги), додаються копії вищезазначених документів, засвідчені підписом уповноваженого представника сім'ї. Дійсно, відповідно до п. 8 Порядку уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у п.5 цього Порядку, призначають грошову допомогу, або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї. Але, цією нормою Порядку передбачається визначення уповноваженим органом протягом 10 днів права переміщеної особи на отримання грошової допомоги на підставі отриманих від уповноваженого представника сім'ї достовірних документів та відомостей. Відповідальність за подання документів з недостовірними відомостями покладається на уповноваженого представника сім'ї. Це зазначено в п.11 Порядку, а саме: уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, що впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошових коштів, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. На підставі поданої ОСОБА_2 заяви від 15.09.2015р., та документів, доданих до неї, рішенням УСЗН адміністрації Заводського району КМР грошову допомогу було призначено, тому що, згідно наданому пакету документів в управління не було правових підстав відмовити заявниці, але вона під особистий підпис зазначила, що обставин, які впливають на право отримання нею грошової допомоги не має.

Відповідно до п.5 Порядку у заяві зазначаються відомості згідно переліку про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги.

До заяви додаються копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтва про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім'ї, письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї та згоду на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім'ї в установі уповноваженого банку.

На момент звернення за призначенням допомоги ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 що підтверджується копією рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.03.2016 року про розірвання шлюбу (ар.с.184). Так, зазначеним рішенням встановлено, що відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі. Таким чином ОСОБА_2 визнала той факт, що її шлюб є укладеним станом на 21.03.2016р. та що вона не заперечує проти його розірвання.

При цьому ОСОБА_2 не надала до УСЗН адміністрації Заводського району копію свідоцтва про одруження та письмову згоду на обробку, використання, зберігання персональних даних її чоловіка ОСОБА_5 для здійснення управлінням обов'язку проведення перевірки майнового стану сім'ї уповноваженого представника для забезпечення цільового використання бюджетних коштів.

Таким чином ОСОБА_2 вже при першому зверненні подала до уповноваженого органу недостовірну інформацію, що могла вплинути на право призначення грошової допомоги.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Відповідно до п.10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2015 року (ар.с.179) ОСОБА_5 придбав у власність нерухоме майно на праві спільної сумісної власності подружжя, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, купівля нерухомого майна відбувалася за згодою його дружини, ОСОБА_2, підпис на заяві про таку згоду засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу Кир'як С.А. 29.12.2015 року за р№ 1117 (ар.с.179-180).

Згідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Про настання змін, які виключають право ОСОБА_2 та її дітей на отримання тимчасової адресної допомоги, а саме придбання ОСОБА_5 та нею особисто на праві спільної сумісної власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення АТО, ОСОБА_2 у триденний термін до УСЗН адміністрації Заводського району не повідомила.

При цьому, майже через 2 місяці, а саме 25.02.2016р. ОСОБА_2 звернулася до УСЗН адміністрації Заводського району із заявою на продовження допомоги, вказавши власноруч, що зміни, які впливають на призначення грошової допомоги відсутні (ар.с.22).

Таким чином, ОСОБА_2 повторно надала недостовірну інформацію та не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Окрім цього, ОСОБА_2 фактично зареєструвала своє проживання разом з дітьми за адресою, у квартирі, що належить на праві спільної сумісної власності їй та ОСОБА_5

26.07.2016 ОСОБА_2 звернулася до управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги у зв'язку із зміною адреси тимчасової реєстрації з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1, вказавши у заяві членів сім'ї своїх двох дітей, а також надала вищевказані довідки від 30.06.2015 за № 3694, від 08.07.2016 за №3694.1 та № 3694.2, видані департаментом охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради.

В заяві ОСОБА_2 власноруч повідомлено, що змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося, а саме те, що у неї та членів сім'ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО (ар.с.24).

Згідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно до п.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживає спільно.

Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

У третьому абзаці цієї частини статті підкреслено, що дитина належить до сімей своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Це пояснюється тим, що є природні підстави виникнення сім'ї - кровне споріднення та взаємні права й обов'язки батьків і дітей.

Згідно до п.4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, діти, незалежно від того чи перебувають батьки у шлюбі, є членами сім'ї свого батька, крім того, батько дітей надав для постійного проживання квартиру, яка належить йому та самій відповідачці на праві спільної сумісної власності, тому діти не мають права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

Тому ОСОБА_2 при зверненні до управління з заявою про продовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам та при проведенні обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і складанні відповідного акту обстеження знов надала управлінню недостовірну інформацію, що впливає на право призначення грошової допомоги, не вказавши що власником житлового приміщення за фактичним місцем проживання її сім'ї є вона особисто та її колишній чоловік та батько їх спільних дітей, членами сім'ї якого вони є навіть після розлучення батьків, а повідомивши, що помешкання в якому вони проживають орендоване.

Щодо стверджень відповідача про те, що ОСОБА_5 на момент її звернення не був членом її сім'ї, а також про те, що шлюб між ними розірвано рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26.09.2005 року, то суд звертає увагу на те, що 01.01.2004 набрав чинності Сімейний кодекс України від 10.01.2002 № 2947-ІІІ, але згідно з п.п. 2 п.1 ч.2 Перехідних положень СКУ передбачено, що Розділ V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України зберігає свою чинність у частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття спеціального закону. У відповідності до ст. 158 Розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України, (який діяв на момент розірвання шлюбу між Відповідачем та ОСОБА_5, та втратив чинність лише 27.07.2010р.) народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміна прізвища, імені, по батькові підлягають реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Про зроблений запис акту громадянського стану видається відповідне свідоцтво. Актові записи, вчинені в органах реєстрації актів громадянського стану, до спростування їх по суду є безспірними доказами посвідчуваних ними актів. Ст. 159 Розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України передбачає, що акти громадянського стану реєструються у відділах реєстрації актів громадянського стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) управлінь юстиції, у виконавчих органах сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, у консульських установах та дипломатичних представництвах України. Відповідно до ст. 180 Розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться по пред'явленні подружжям або одним з них копії судового рішення, що набрало законної сили, а також квитанції про сплату встановленої судом суми. Відповідно до ст. 184 Кодексу про шлюб та сім'ю України у паспортах або паспортних документах осіб, які припинили шлюбні відносини, робиться відмітка про розірвання шлюбу. Окрім цього в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 року (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 3 від 15.05.2006) «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» надані наступні роз'яснення: «З урахуванням того, що шлюб вважається припиненим з дня реєстрації його розірвання в органах РАГС на підставі рішення суду (обов'язковості та строку пред'явлення його подружжям або одним із них ст. 44, 180 КпШС не встановлено), до цієї реєстрації можливе примирення подружжя, в разі досягнення якого суд за їхніми письмовими заявами постановляє про закриття провадження відповідно до ст. 370 ЦПК. Відповідно до ст. 180 КпШС реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться після пред'явлення подружжям або одним із них копії рішення, що набрало законної сили (виписки з нього), а також квитанції про сплату визначеної судом суми.»

У відповідності до ст.19 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» від 24.12.1993 р.№ 3807-ХІІ, який втратив чинність 27.07.2010 року (тобто діяв на момент ухвалення рішення про розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_5), реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Тобто, моментом припинення шлюбу при його розірванні, - незалежно від органу, в якому шлюб розривається, в суді чи органах РАГСу, - вважається дата і час реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Тому з моменту розірвання шлюбу в суді і до реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСУ шлюб не вважається припиненим, а подання виписки з рішення суду про розірвання шлюбу є правом, а не обов'язком подружжя. Якщо подружжя після винесення рішення судом про розірвання шлюбу не звертались до органів РАГСу, шлюб вважається збереженим, незважаючи на винесене судом рішення. Факт не розірвання шлюбу ОСОБА_2 підтверджує також відсутність у неї свідоцтва про розірвання шлюбу та відповідної відмітки про розірвання шлюбу в паспорті ОСОБА_2 В підтвердження тому, що фактично шлюбні відносини між подружжям ОСОБА_2 продовжувалися є також народження ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшої дитини подружжя ОСОБА_2 - ОСОБА_4, свідоцтво про народження НОМЕР_2 видане 17 вересня 2007 року виконкомом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області, актовий запис № 125, де зазначено батька дитини ОСОБА_5 та мати - ОСОБА_2.

Відповідно до листа Південного районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за вих. № 2535/1416-31 від 19.07.2017р. (ар.с.58), ОСОБА_4 дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_4, народження зареєстровано виконавчим комітетом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області, але стаття, згідно з якою проводилась реєстрація народження не зазначена (ар.с.58), тобто, реєстрація проводилась на загальних підставах.

У разі, якщо б реєстрація народження дитини проводилась за заявою матері, яка не перебуває у шлюбі, щодо внесення даних у графі «батько дитини» зі слів матері органами РАЦС було б відображено відповідну статтю ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Сімейного кодексу України, згідно з якою проводилась реєстрація.

Крім того, у резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.03.2016 року (ар.с.181), зазначено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 серпня 1999 року Суходільською міською радою м. Краснодона Луганської області, актовий запис № 70 розірвати, рішення набрало законної сили 04.04.2016 року. Тобто, саме цей шлюб не було раніше розірвано, як це стверджує відповідач ОСОБА_2

Відносно стверджень відповідача, що у зв'язку з тим, що у її колишнього чоловіка виникла необхідність отримати дублікат свідоцтва про розірвання шлюбу від 2005 року, але доступу до судової справи та акту цивільного стану не було, у зв'язку із знаходженням відомостей на не підконтрольній території України, він, будучи юридично необізнаною людиною, звернувся за правовою допомогою до адвоката, який порадив йому вирішити це питання шляхом звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Як стверджує Відповідач, вказане рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська не має ніякої юридичної сили, оскільки, відповідно до частини 2 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, у випадках, передбачених Законом, зміна імені, смерть. Таким чином, на думку Відповідача, розірвання шлюбу, шляхом відмітки в актовому записі про шлюб, на підставі рішення Заводського районного суду про розірвання шлюбу від 21.03.2016р., не мало можливості здійснитися, так як актовий запис про шлюб на той момент було втрачено. Також Відповідач зазначає, що рішення Заводського суду було ухвалено без застосування преюдиційних фактів, які раніше були встановлені рішенням суду, що набрали законної сили.

Якщо чоловік Відповідача є юридично необізнаною особою, то сам Відповідач має повну юридичну освіту, та на даний час працює начальником відділу з правових питань адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, при цьому вона не використала своє право взяти участь у судовому засіданні при розгляді справи, надати заяву чи заперечення проти позову, повідомити суд про наявність підстав закриття провадження у справі, передбачених статтею 205 ЦПК України (стаття, що була чинна на час ухвалення судового рішення від 21.03.2016р.), а саме про набрання законної сили рішення суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; натомість Відповідач, як зазначено в рішенні суду, знехтуючи своїми обов'язками, як особи, яка бере участь у справі, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявивши що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також в рішеннях суду від 26.09.2005р. та від 21.03.2016р. йдеться про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, зареєстрований виконкомом Суходільської міської ради 28 серпня 1999 року, актовий запис № 70. При цьому у рішенні суду від 26 вересня 2005 року зазначено, що від спільного шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина, 2002 року народження, а у рішенні суду від 21 березня 2016 року зазначено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., що підтверджується свідоцтвами про народження, тобто друге рішення суду містить істотні відомості, що свідчать про те, що шлюб між подружжям у 2005 році не було розірвано, а фактично шлюбні відносини продовжувалися. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на момент звернення за призначенням допомоги 15.09.2015р. ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 28.09.1999р. При цьому ОСОБА_2 не надала до УСЗН адміністрації Заводського району копію свідоцтва про одруження та письмову згоду на обробку, використання, зберігання персональних даних її чоловіка ОСОБА_5 для здійснення управлінням обов'язку проведення перевірки майнового стану сім'ї уповноваженого представника для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Тому що, наявність у ОСОБА_5 (як члена сім'ї, незалежно від того чи зареєстрований він як внутрішньо переміщена особа та претендує він чи ні на отримання тимчасової адресної допомоги) у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, та коштів на депозитному банківському рахунку у розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений для працездатних осіб впливає на призначення допомоги.

Відносно стверджень Відповідача, що при перевірці наданих нею для призначення допомоги документів та майнового стану її родини, позивач повинен був користуватися лише нормативно-правовими актами, які регулюють питання виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам та посадовою інструкцією соціального інспектора, якою визначено чіткий та вичерпаний перелік повноважень, прав та обов'язків, то при зверненні до управління з заявами про призначення (продовження) виплати грошової допомоги Відповідач, під особистий підпис проінформована про те, що інформація, подана у заяві, а також документи, додані до неї можуть бути перевірені органами соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів.

Припущення Відповідача щодо права перевірки соціальними інспекторами виключно осіб, які звертаються із заявами, та надають згоду на обробку своїх персональних даних є безпідставними, оскільки відповідно до п. 1 Положення про головного державного соціального інспектора та державного інспектора до його повноважень належить здійснення контролю за правильністю надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яка призначається з урахуванням доходу сім'ї, субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги (далі - державна соціальна допомога), за цільовим використанням коштів державного бюджету, спрямованих на цю мету, за призначенням (відновленням) виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

В заявах про подовження виплати адресної грошової допомоги Відповідачем внесені дані про фактичне місце проживання (перебування), у довідці про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції Відповідачем внесено адресу тимчасової реєстрації як переміщеної особи, в актах обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за адресою постійного проживання (перебування) № 129 від 03.08.2016р. зазначено, що квартира орендована, № 132 від 07.03.2017р. зазначено, що квартиру Відповідач винаймає у ОСОБА_8

При зверненні до управління з заявами про призначення (продовження) виплати грошової допомоги Відповідач, під особистий підпис була проінформована про те, що інформація, подана у заяві, а також документи, додані до неї можуть бути перевірені органами соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів.

З метою перевірки достовірності поданої Відповідачем інформації для призначення адресної грошової допомоги, та на предмет наявності чи відсутності підстав, що впливають на право отримання грошової допомоги Відповідачем головним державним соціальним інспектором було зроблено запит до Державного реєстру речових прав з зазначенням параметрів запиту не конкретної особи (з зазначенням ПІБ та ІПН), а саме адреси, вказаної Відповідачем в заяві та наданих до неї документів. Тим самим Позивачем не були порушені права третьої особи, передбачені ЗУ «Про захист персональних даних».

Але саме на підставі інформаційної довідки № 86132077 від 28.04.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено факт подання Відповідачем документів з недостовірними відомостями, а також про обставини, що позбавляють її права на отримання адресної грошової допомоги.

Стосовно стверджень Відповідача відносно того, що дії Позивача мали противоправний характер та були здійснені з порушенням чинного законодавства, оскільки: перевірка наявності нерухомого майна на підконтрольній території України стосується лише внутрішньо переміщених осіб, які звернулися за призначенням адресної допомоги та надали згоду на обробку, використання, зберігання своїх персональних даних, тобто Позивач, на думку Відповідача, мав право перевіряти виключно її майновий стан, де критерієм пошуку відомостей вказується ПІБ особи та її реєстраційний номер облікової картки платника податків,- то слід зазначити, що грошова допомога не призначається коли у самої особи, а також у будь-кого з членів її сім'ї (незалежно від того претендує вона на отримання допомоги чи ні) є у власності житлове приміщення / частина житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України. Такі відомості, відповідно до п. 5 Порядку, уповноваженим представником сім'ї зазначаються у заяві про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги.

Тобто, якщо після розлучення ОСОБА_5 не є членом сім'ї самої ОСОБА_2, але, у відповідності до ст. 3 Сімейного Кодексу України, є членом сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які претендують на отримання грошової допомоги, то за умови наявності у власності ОСОБА_5 житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, уповноважений представник сім'ї - ОСОБА_2 зобов'язана зазначити такі відомості в заяві про призначення (продовження) виплати щомісячної адресної допомоги.

Але у даному випадку, як було встановлено у судовому засіданні і сама відповідач ОСОБА_2 є власницею квартири, що знаходиться за адресою м.Кам'яське, АДРЕСА_1, так як відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2015 року зазначене нерухоме майно належить їй та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Відносно заперечень Відповідача щодо права проведення перевірки головним державним соціальним інспектором а також порушення на її думку порядку припинення виплати допомоги, то слід зазначити, що 28.04.2017р. державним соціальним інспектором було складено акт № 738 про проведення правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії та соціальної допомоги та встановлено факт подання ОСОБА_2 недостовірної інформації та неповідомлення про зміни обставин, що впливають на призначення грошової допомоги.

Щодо стверджень Відповідача про те, що нормативно - правовими актами не визначено коло осіб, які мають право надавати для проживання житлові приміщення, а які не мають; а також про те, що законодавством не встановлено обмежень щодо права на вибір фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи - будь то житло знайомих осіб, чи не знайомих, родичів чи колишніх членів сім'ї, то суд зауважує на тому, що обмежень щодо осіб, які мають право надавати житлове приміщення для проживання, а також обмежень щодо права на вибір фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи законодавством не передбачено, але Законодавством передбачені підстави, за яких внутрішньо переміщена особа втрачає право на отримання щомісячної адресної допомоги, як особа, що переміщується з тимчасово окупованої території України або регіонів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відносно встановлення факту вибуття з навчального закладу НВК № 36 за межі міста старшої дитини Відповідача - ОСОБА_3 - про повідомлення про це особисто заявницею - є неправдива інформація, тому що зазначену інформацію відносно ОСОБА_3 та ще 14 учнів управління 05.12.2016р. за вх. № 2/3267 отримало від навчального закладу лист від 07.11.2016р. за № 634. Ніякого повідомлення від відповідача про факт вибуття дитини з навчального закладу до управління не надходило, адже відповідач не надала суду ніяких доказів, які б це спростовували.

Відповідно до листа директора ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів для хлопчиків «Кадетство» ОСОБА_18 від 23.01.2017 року за вих.№4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на навчанні у приватній загальноосвітній школі з 17.10.2016 року, у навчальному закладі ОСОБА_3 перебуває з 8.00 до 20.00 години щоденно, окрім суботи та неділі. Після навчання, а саме після 20.00 години, дитина перебуває у батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 (ар.с.38).

01.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою на продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Повідомивши у відповідній графі бланку заяви що змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося, а саме: у неї та у членів сім'ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та регіони проведення антитерористичної операції; вона та члени її сім'ї не має у володінні транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції; вона та члени її сім'ї не мають на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення шляхом відвідування фактичного місця проживання /перебування внутрішньо перемішеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Даними діями ОСОБА_2 знову ввела в оману працівників управління, що свідчить про наявність умислу направленого на неправомірне отримання державної соціальної допомоги, а також ухилення від компенсації державі матеріальної шкоди та відповідальності за вчинені неправомірні дії.

Відповідно до акту обстеження № 132 від 07.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено лише факт проживання ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_4 При цьому у розділі V відповідного акту зазначено: 3-х кімнатну квартиру, з усіма зручностями сім'я винаймає у ОСОБА_8 Даний акт було складено з участю ОСОБА_2, що підтверджено її підписом як уповноваженого представника сім'ї (ар.с.36).

Факт надання ОСОБА_2 невідповідних дійсності відомостей про власника помешкання свідчать про наявність умислу неповідомлення обставин, що впливають на призначення державної адресної допомоги.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Відповідно абзацу 2 пункту 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.

Згідно абзацу 3 пункту 11 Порядку у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відносно доводів Відповідача про здійснення невірного перерахунку та сумнівів, щодо сум виставленого боргу, то представник позивача додала детальний розрахунок розміру призначеної допомоги, після здійснення першого перерахунку при виявлені факту переведення дитини до іншого навчального закладу до м. Боярка Київської області, та останнього перерахунку, здійсненого у зв'язку з відсутністю права з моменту придбання житла ОСОБА_5 та самою ОСОБА_2 До розрахунку додана примітка з детальним роз'ясненням підстав здійснення перерахунку (ар.с.48, 49, 62, 63, 65,66) .

Відносно заперечень Відповідача щодо проведення перерахунку 03.08.2017р. за період з 01.01.2016р. по 31.08.2017р., та її припущень щодо нарахування боргу у рахунок майбутніх платежів, то кошти по допомозі нараховуються та сплачуються на рахунок отримувача допомоги в перших числах поточного місяця, тому станом на 03.08.2017р. управлінням вже були проведені нарахування та здійснені виплати допомоги за серпень 2017 року.

Розпорядженням управління від 03.08.2017 р. проведено перерахунок та ОСОБА_2 виставлено борг за період з 01.01.2016р. по 31.08.2017р. по раніше призначеній допомозі за о/р НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_9 у сумі 30155,81 грн. (ар.с.62-63). Зазначене рішення Управління соціального захисту населення відповідачем ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку оскаржено не було.

08.08.2017р. за вих. № 2/3429 управлінням було направлено повідомлення на ім'я ОСОБА_2 про припинення виплати грошової допомоги, необхідність повернути надміру виплачених державних коштів та попередженням про передачу справи до суду у разі неповернення суми боргу, яке вона отримала особисто під підпис 21.08.2017р. (ар.с.64).

Щодо заперечень Відповідача відносно неправомірності перерахунку боргу, що було здійснено на підставі службової записки від 01.08.2017р. та необхідності прийняття відповідних рішень комісією, то у судовому засіданні було встановлено, що 01.08.2017р. начальником відділу загально правової та кадрової роботи, за результатами участі у розгляді матеріалів щодо виплати щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у відповідності до п. 10 Порядку, за наслідками проведеної перевірки та виявлення факту не повідомлення управління Відповідачем про настання обставин, що позбавляють її права отримання грошової допомоги, в результаті чого було підготовлено службову записку (ар.с.59-62) з наданням правових висновків та пропозицій керівництву щодо вирішення питання про суті, а саме про проведення перерахунку та виставлення боргу по раніше призначеній допомозі, у відповідності з вимогами п.4 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Розпорядженням управління від 03.08.2017 року прийнято рішення про виставлення боргу за о/р на ім'я ОСОБА_2 за період з 01.01.2016р. по 31.08.2017р.. Сума боргу у відповідності до відомості про відрахування станом на 22.08.2017р. складає 30155,81 грн. та залишається несплаченою, чим спричинено майнову шкоду державі. Рішення про здійснення перерахунку, виставлення та пред'явлення суми боргу по надміру виплаченим коштам приймається уповноваженим органом - виконавчим органом з питань захисту населення.

На час розгляду справи сума боргу залишається несплаченою, чим спричинено майнову шкоду державі, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 фінансування витрат, пов'язаних з наданням щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету та коштів, що надходять до державного бюджету як благодійна або міжнародна допомога.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі вищезазначених норм законодавства, суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до ст. ст. 12, 81, 263 ЦПК України, а також, установивши, що ОСОБА_2, як власник нерухомого майна та її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не мали права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з місяця, наступного за моментом придбання у спільну сумісну власність нею та ОСОБА_5 квартири за адресою АДРЕСА_1 дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума заборгованості по раніше призначеній допомозі ОСОБА_2 за період з 01.01.2016р. по 31.08.2017р. складає 30155,81 грн. і підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави в особі управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, ст. 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, , що знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вул. Затишна, 3 до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення коштів, надміру виплачених по щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії ОСОБА_2 протиправними.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави в особі управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, , що знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вул. Затишна, 3 кошти, надміру виплачені їй по щомісячній адресній допомозі переміщеним особам в сумі 30155,81 грн. (тридцять тисяч сто п'ятдесят п'ять гривень 81 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2018 року

Суддя І.М. Юрченко