Справа № 502/1761/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, 14 серпня 2016 року померла баба позивача ОСОБА_2 та 24 жовтня 2016 року помер дід позивача ОСОБА_3, які на день смерті проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. При житті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишили заповіти на користь ОСОБА_1, щодо належного їм майна. Батько позивача та син померлих ОСОБА_4, який є спадкоємцем за законом першої черги у звязку з наявністю заповітів покійних претендувати на спадщину не має права. При зверненні ОСОБА_1 до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, та пояснено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника, повинно вирішуватися в судовому порядку.

В звязку з зазначеним, позивач просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку, розташованого в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Першотравнева, 34 ОСОБА_2, яка померла 14.08.2016 року та ОСОБА_3, який помер 24.10.2016 року;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Першотравнева, 34, який складається з: літ. А житловий будинок (загальною площею 58,9 кв. м., житловою площею 30,2 кв.м.), літ. Б літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д убиральня, №1-3;I надвірні споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14.08.2016 року та ОСОБА_3, який помер 24.10.2016 року.

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в звязку з визнанням відповідачами позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 був укладений 10.12.1964 року в м. Вилкове виконкомом міської Ради депутатів трудящих Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії VІІ-УР № 066106 від 10.12.1964 року, актовий запис № 73. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище «Унгарова».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 455925, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 51, ОСОБА_2, померла 14.08.2016 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 460393, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 71, ОСОБА_3, помер 24.10.2016 року.

Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради від 12.06.2017 р., на день смерті ОСОБА_2, яка померла 14.08.2016 року та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, з нею за даною був зареєстрований чоловік - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6

Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради від 12.06.2017 р., на день смерті ОСОБА_3, який помер 24.10.2016 року та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, з ним за даною адресою ніхто не був зареєстрований.

Згідно заповіту зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.12.2012 р., ОСОБА_3, заповідав ОСОБА_1все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося та взагалі все те, на що він за законом матиме право.

Відповідно до заповіту зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.12.2012 р., ОСОБА_2, заповідала ОСОБА_1все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося та взагалі все те, на що вона за законом матиме право.

З заяви завіреної приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області від 25.01.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3.

З заяви завіреної приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області від 25.01.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2.

Відповідно акту секретаря Вилківської міської обєднаної територіальної громади від 23.03.2018 р., ОСОБА_1 є рідним онуком спадкодавців та останні 2 роки до їх смерті проживав разом з ними.

Згідно рішення виконкому міської Ради депутатів трудящих № 130 від 29.07.1967 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозволено знести належний йому аварійний будинок розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Першотравнева, 34та на цій ділянці збудувати новий будинок.

01.01.1970 р. виконкомом Вилківської міської Ради депутатів трудящих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво житлового будинку на ділянці № 36 по вул. Першотравнева, 34 в м. Вилкове.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вилківської міської Ради депутатів № 06 від 24.01.1994 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Першотравнева, 34 площею 442,8 кв.м.

З довідки КПКРР «Районне бюро технічної інвентаризації» № 88 від 28.02.2017 р., вбачається, що на підставі рішення виконкому Вилківської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частки будинку розташованого за адресою: м. Вилкове Кілійського району Одеської області вул. Першотравнева, 34.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» 03.02.2017 р., житловий будинок по вул. Першотравнева, № 47 в м. Вилкове Кілійського району Одеської областіскладається з: літ. А житловий будинок, 1969 року забудови (загальною площею 58,9 кв. м., житловою площею 30,2 кв.м.), літ. Б літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д убиральня, №1-3;I надвірні споруди.

Згідно рішення виконавчого комітету Вилківської міської ради № 248 від 30.03.2017 р. житловому будинку присвоєно адресу: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Першотравнева, 34, який належав ОСОБА_2, яка померла 14.08.2016 р. та ОСОБА_3, який помер 24.10.2016 р.

Як вбачається з інформаційного листа від 28.04.2017 р. № 185/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 розяснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 51391739 від 28.03.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_6, вбачається, що після смерті ОСОБА_2, 14.08.2016 р. зазначеним приватним нотаріусом була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 60155919 та номером у нотаріуса 08/2017.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 51391779 від 28.03.2018 р. сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_6, заповідачем є ОСОБА_2, номер у спадковому реєстрі 53969124, дата посвідчення 05.12.2012 р., місце посвідчення Вилківська міська рада Кілійського району Одеської області.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 51391945 від 28.03.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_6, вбачається, що інформація відносно ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 51391864 від 28.03.2018 р. сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_6, заповідачем є ОСОБА_3, номер у спадковому реєстрі 53969093, дата посвідчення 05.12.2012 р., місце посвідчення Вилківська міська рада Кілійського району Одеської області.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є позивач, як спадкоємець за заповітом відповідно до ст. 1233 ЦК України, який прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1233, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Першотравнева, 34 ОСОБА_2, яка померла 14.08.2016 року та ОСОБА_3, який помер 24.10.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Першотравнева, 34, який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 58,9 кв. м., житловою площею 30,2 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д убиральня, №1-3;I надвірні споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14.08.2016 року та ОСОБА_3, який помер 24.10.2016 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7