РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13259/18

Провадження № 2/643/5480/18

15.11.2018 року Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Ференчук О.В., при секретарі Сиротенко О.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою фізичної особи підприємця «Забіяка Галина Іванівна», інтереси якої представляє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ

До Московського районного суду м. Харкова звернулася фізична особа підприємець «Забіяка Галина Іванівна», інтереси якої представляє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Позовна заява вмотивована тим, що 07.10.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/1305493, згідно умов якого страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність страхувальника під час керування ним транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1.

У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілого страхове відшкодування.

04.10.2017 року в місті Харків, по пр.. Московському мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, було завдано механічних ушкоджень.

Згідно ремонтної калькуляції автомобіля №800785 від 11.12.2017, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_3, склала 377680,88 грн.

Виконуючи взяті на себе зобовязання по договору страхування, на підставі страхового акту №11059-24 від 13.12.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у розмірі 35856,85грн., що підтверджується платіжним дорученням №28346 від 13.12.2017 року.

Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2017 року, ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, після чого не дочекався працівників поліції та залишив місце пригоди, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Відтак, Відповідачем було порушено умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/1305493 від 07.10.2016 року та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення Страховика про настання страхового випадку.

З огляду на вищезазначене у Відповідача виникло зобовязання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого Страховиком страхового відшкодування за Полісом №АК/1305493 від 07.10.2016 року.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 13 грудня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 28346 від 13.12.2017 року.

Ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони Відповідача проведено не було, а відтак позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст. 16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/1305493.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_5, новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № АК/1305493 від 07.10.2016 року.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

З метою дотримання положень статті 175 ЦК України, позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс і які очікує понести в звязку з розглядом справи, становить 704,80грн. сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, а також витрати у розмірі 9157,20грн. на оплату правової допомоги адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №010 від 16.07.2018 року.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача ФОП ОСОБА_5 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 35865,85 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9157,20грн.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та зміст спірних правовідносини,

07.10.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/1305493, згідно умов якого страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність страхувальника під час керування ним транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1.

У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілого страхове відшкодування.

04.10.2017 року в місті Харків, по пр.. Московському мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, було завдано механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 23.011.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ремонтної калькуляції автомобіля №800785 від 11.12.2017, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_3, склала 377680,88 грн.

Виконуючи взяті на себе зобовязання по договору страхування, на підставі страхового акту №11059-24 від 13.12.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у розмірі 35856,85грн., що підтверджується платіжним дорученням №28346 від 13.12.2017 року.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Право регресної вимоги виникло, відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України, з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, , тобто 13 грудня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 28346 від 13.12.2017 року.

Ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку зі сторони Відповідача проведено не було, а відтак позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст. 16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/1305493.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем «Забіякою Галиною Іванівною» ( новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № АК/1305493 від 07.10.2016 року.

Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривні, що підтверджено наданою квитанцією. За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору.

16 липня 2018 року між позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №6069/10 від 16.07.2018 року, укладено договір про надання правової допомоги №010.

07 вересня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №010 від 16.07.2018 року, відповідно до якої визначено характер правової допомоги та проведено розрахунок вартості в загальному розмірі на суму 8100грн. Відповідно до пункту 4 додаткової угоди вона являється Актом приймання передачі правової допомоги, правова допомога вважається наданою адвокатом та прийнятою клієнтом після її підписання та скріплення печаткою.

На підтвердження факту сплати вартості наданої правової допомоги до позовної заяви долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера №010/07/09 від 07 вересня 2018 року на суму 8100грн.

Згідно зіст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій угоді до договору про надання правової допомоги розрахунок вартості виконаних робіт зроблений адвокатом згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». У новій редакції ЦПК України відсутня норма стосовно обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу. Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким процесуальні кодекси викладені у новій редакції,Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"визнано таким, що втратив чинність. Відтак, на сьогодні закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, проте він має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем надана копія квитанція в підтвердження понесення витрати на правничу допомогу в розмірі 8100 грн. У додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги наведено характер правової допомоги, кількість витрачених годин, розрахунок вартості та вартість наданих послуг. Одним з видів робіт зазначено представництво інтересів позивача в суді, що дорівнює 704,80 гривень. Проте участі в судовому засіданні з розгляду даної справи представник позивача не приймав.

З урахуванням того, що представником позивача не приймав участі у судовому засіданні, витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.27 Закону України «Про страхування», ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.11, 22, 512, 514, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 81, 89, 133, 141, 223, 265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи підприємця фізичної особи підприємця ОСОБА_5, інтереси якої представляє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_4, юридична адреса: 57001, АДРЕСА_1, завдані збитки в порядку регресу у розмірі 35856 (тридцять пять тисяч вісімсот пятдесят шість ) гривень 85 копійок, суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 7395 (сім тисяч триста девяносто пять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ференчук О.В.