РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1600/16-ц&gl;

Провадження № >2/643/234/18

17.07.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Шишко Наталія Михайлівна про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

16.02.2016 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним, складений на ім'я відповідача - ОСОБА_4 нотаріально посвідчений 03.12.2013 приватним нотаріусом Шишко Н.М., заповіт ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в реєстрі за № 4728.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 їй стало відомо про смерть своєї матері - ОСОБА_6 Майже місяць потому 29.08.2014 позивач звернулась до приватного нотаріуса Шишко Н.М. з питанням оформлення свідоцтва про спадщину, від якої вона довідалась, що матір оформила новий заповіт на ім'я відповідача, який доводиться померлій рідним сином, а позивачу братом. Вказувала, що у зв'язку з оформленням спадкодавцем нового заповіту, старий заповіт складений на ім'я позивача втратив свою силу. Позивач стверджувала, що не визнає заповіт складений на ім'я відповідача, оскільки на її думку матір не могла повністю усвідомлювати значення своїх юридично значимих дій, пов'язаних з оформленням складної для неї документації. Зазначала, що відповідач спромігся оформити оскаржуваний заповіт обманним шляхом, скориставшись безпорадним розумово неадекватним станом матері. Також, позивач стверджувала, що оскаржуваний заповіт був складений спадкодавцем під впливом тяжкої обставини, оскільки вона перебувала в неадекватному психоемоційному стані і перебувала в повній залежності від відповідача, була ізольована від спілкування з іншими людьми. За вищенаведених обставин позивач просила визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 на ім'я відповідача.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 відкрито провадження по справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2016 за клопотанням позивача судом вжито заходів забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 за клопотанням позивача судом витребувано у приватного нотаріуса Шишко Н.М. належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи після смерті ОСОБА_6

У зв'язку з повторною неявкою позивача до суду без поважних причин, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2016 позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.08.2016 за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 ухвала Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2016 про залишення позову без розгляду була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2016 справа розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник, вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні, проти позову заперечували з підстав викладених у своїх письмових запереченнях та поясненнях. Повідомили суду, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки жоден з фактів викладених позивачем в позові не відповідає дійсності. Також відповідач та його представник вказували, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова вже знаходилась подібна цивільна справа № 643/20143/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Шишко Н.М. про визнання заповіту недійсним, яка розглядалась суддею Єрмак Н.В. В матеріалах вказаної справи знаходиться висновок судово-психіатричного експерта № 961 від 06.11.2015, в якому містяться відповіді на поставлені судом запитання, про те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням поставлених станом на 07.04.2014 Харківською міською клінічною лікарнею швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова діагнозів «психоорганічний синдром на фоні алкоголізму, прогресуюча деменція ДЄП ІІ», могла усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та/або керувати ними. Після того, як позивач дізналась про результат проведеної експертизи, нею було самостійно подано заяву про залишення позову без розгляду. Вказували, що інших нових доказів, які би ставили під сумнів висновок експертів позивачем надано не було, у зв'язку з чим, у задоволенні позову має бути відмовлено.

У судовому засіданні приватний нотаріус Шишко Н.М. пояснила, що особисто спілкувалась зі спадкодавцем наодинці та в неї не було жодних сумнівів у її дієздатності. Присутність при складанні заповіту свідків була зумовлена лише тим, що після отримання опіку правої руки, спадкодавцю було фізично складно поставити підпис на заповіті, отже з метою додаткового підтвердження факту підписання заповіту саме ОСОБА_6 і були запрошені два свідка.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

13.05.2011 ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 17).

15.09.2012 ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 19).

15.09.2012 ОСОБА_8 надала ОСОБА_9 довіреність на реєстрацію та обслуговування вказаної вище квартири (т. 1 а.с. 20).

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_8 15.09.2012 продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 22).

03.12.2013 ОСОБА_6 своєю заявою скасувала довіреність від 15.09.2012 на ім'я ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 52).

У той же день, 03.12.2013 ОСОБА_6, у присутності свідків, склала заповіт на усе своє майно на ім'я ОСОБА_4. Цим же заповітом всі раніше складені нею заповіти скасувала (т. 1 а.с. 51).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 - мати позивача та відповідача померла, про що зроблений відповідний актовий запис № 63 (т. 1 а.с 47).

Так, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання заповіту від 03.12.2013 недійсним з підстав нібито неможливості спадкодавцем в момент вчинення правочину усвідомлювати значення своїх дій. В обґрунтування позовних вимог позивачем заявлялось клопотання про проведення комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи. Ухвалою від 24.11.2017 в задоволенні цього клопотання відмовлено у зв'язку його необґрунтованістю.

В судовому засіданні судом досліджено оригінал Висновку судово-психіатричного експерта № 961 від 06.11.2015, в якому містяться наступні висновки: за наданими даними ОСОБА_6 до 08.04.2014 ознак стійкого хронічного психічного розладу, який би позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не виявляла; за своїм психічним станом ОСОБА_6 03.12.2013 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вказаний оригінал висновку знаходиться в матеріалах цивільної справи № 643/20143/14-ц

Таким чином, судом встановлено, що в момент складання оскаржуваного заповіту на користь відповідача, спадкодавець могла розуміти значення своїх дії та керувати ними.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В той же час, клопотання позивача про проведення комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи стосувалось виключно психоемоційного стану спадкодавця. Питання, які позивач просив поставити перед експертами з огляду на підстави позовної заяви та обставини, які підлягають доказуванню в такій категорії спорів, не стосуються фактів, які є предметом дослідження у даній цивільній справі, а відповіді на ці запитання не є належними доказами.

Заповіт визнається недійсним тільки в тому випадку, коли заповідач при складанні заповіту абсолютно неспроможний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Зокрема у своїй постанові суд зазначив, що підставою для визнання правочину недійсним по ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Таки чином, підставою для визнання заповіту недійсним може бути не просто хвороба, навіть, важка, а абсолютна неспроможність заповідача в момент складання заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-1531цс16 від 28 вересня 2016 року, № 6-9цс12 від 29 лютого 2012 року.

Разом з тим, в клопотанні позивача були відсутні питання щодо встановлення абсолютної неспроможності спадкодавцем розуміти значення своїх дій та керувати ними, а сформульовані позивачем питання допускали припущення.

В ході судового розгляду справи позивачем не було надано нових матеріалів, які можуть ставити під сумнів Висновок судово-психіатричного експерта № 961 від 06.11.2015 року, який досліджено судом.

Так, спадкодавець не лише склав новий заповіт на ім'я відповідача, а і вчинив інші нотаріальні дії, які підтверджують його намір та волевиявлення заповідати своє майно саме відповідачу. ОСОБА_6 не лише склала новий заповіт, а і відкликала довіреність видану на ім'я позивача щодо належної спадкодавцю квартири.

Допитані судом свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 як з боку позивача так і з боку відповідача вищевказаних обставин не спростували, фактів які би суттєво вплинули на результат розгляду справи суду не повідомили.

Статтею 1257 ЦК України визначено підстави недійсності заповіту: 1. заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. 2. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. 3. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. 4. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано достатніх належних та допустимих доказів, які би дали суду змогу зробити беззаперечний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2016 вжито заходів забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу ХМНО Шишко Н.М. видавати на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року та заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 - скасувати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 158, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_4) до ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5), третя особа - приватний нотаріус Шишко Наталія Михайлівна (місцезнаходження: АДРЕСА_6) про визнання недійсним складений на ім'я ОСОБА_4, нотаріально посвідчений 03.12.2013 приватним нотаріусом Шишко Н.М. заповіт ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований в реєстрі за № 4728 - відмовити у повному обсязі.

Після набрання законної сили рішення, скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2016, а саме заборону приватному нотаріусу Шишко Н.М. видавати на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року та заборону відчуження квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.07.2018.

Суддя: Т.В. Поліщук