Постанова

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 308/4085/17

провадження № 61-1072св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року у складі судді Куштан Б. П.,

ВСТАНОВИВ :

15 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та

26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від

16 червня 2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та 26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17 залишено без руху.

Заява ОСОБА_4 не відповідала вимогам статті 364 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду).

Зокрема, в заяві не зазначено інших осіб. які приймали участь у справі, не вказано їх місце проживання чи місцезнаходження. Заявником не зазначено нововиявлені обставини, якими він обґрунтовує вимоги. Заявником не надано документ, що підтверджує сплату судового бору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від

27 червня 2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та 26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від

27 червня 2017 року мотивована тим, що ОСОБА_4 не усунено недоліки, зазначені в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2017 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції,

ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року за заявою ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та 26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пʼяти днів із дня отримання копії ухвали.

Ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 07 липня 2017 року мотивована тим, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам статті 295 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду).

У порушення вимог пунктів 5, 6, 7 частини другої статті 295 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду) в апеляційній скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу.

Також до апеляційної скарги не додано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року за заявою ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та

26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17 визнано неподаною і повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року мотивована тим, що вимоги, зазначені в ухвалі суду, заявником не виконано.

У серпні 2017 року ОСОБА_4 через засоби поштового звʼязку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року.

Витребувати зазначену справу (308/4085/17) з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

30 серпня 2017 року справа № 308/4085/17 надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 року, № 31, стаття 545), опублікованим у газеті «Голос України».

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 30 листопада

2017 року «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду», визначено днем початку роботи Верховного Суду 15 грудня 2017 року.

Тобто з 15 грудня 2017 року ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 грудня 2017 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

У березні 2018 року справу № 308/4085/17 за заявою ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та

26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17 передано судді-доповідачу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Стаття 295 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду) визначає форму і зміст апеляційної скарги.

Частиною другою статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду) визначено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції вказав, що впорушення вимог пунктів 5, 6, 7 частини другої статті 295 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду) в апеляційній скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів із поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу.

Також до апеляційної скарги не додано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

На виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 07 липня 2017 року ОСОБА_4 надано «Виправлену апеляційну скаргу на відсутність логічного завершення».

Однак нової редакції апеляційної скарги з копіями скарги та доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, в якій повинно бути зазначено рішення або ухвала, що оскаржується; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів із поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 не надано.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина друга статті 121 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення до суду).

Суд апеляційної інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвал Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та 26 травня 2017 року у справі № 308/4085/17, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 не усунено недоліки, зазначені в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 07 липня 2017 року.

Слід розʼяснити заявнику, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська