233 № 233/336/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд та в*їзд неповнолітньої дитини з тимчасово окупованої території України та за кордон без згоди та супроводу батька, надання дозволу на виготовлення проїзного документу неповнолітній дитині, -
Позивач ОСОБА_1,від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому з врахуванням уточнень зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 13 серпня 2002 року, шлюб розірвано згідно заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївка Донецької області від 23 січня 2011 року, що набрало законної сили 13 лютого 2012 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою у АДРЕСА_1, суперечок про визнання місця проживання дитини між сторонами немає. З моменту розлучення сторони не спілкуються, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не підтримує з ним ніяких стосунків. Позивачка у справі матеріально утримує та належним чином дбає про здоров*є сина, його фізичний, духовний і моральний розвиток. У грудні 2017 р. сину сторін ОСОБА_5 виповнилось 15 років. Згідно діючого законодавства України кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов*язаний отримати паспорт громадянина України. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд з зони АТО на територію України разом із неповнолітньою дитиною, а також до м. Москва, РФ, де проживає її тітка ОСОБА_4, що запрошує їх у гості, але через неприязне не відношення до позивачки відповідач не надає у добровільному порядку згоди на виїзд та в*їзд неповнолітньої дитини з тимчасово непідконтрольної Україні території на територію Україну та за кордон. Враховуючи викладене позивач просить надати її неповнолітній дитині дозвіл на виїзд та в*їзд з тимчасово неконтрольованої території України та за кордон, в м. Москва РФ, у її супроводі без згоди та супроводу батька, строком на три роки від дня набрання рішенням законної сили, а також на виготовлення проїзного документу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, для в*їзду/виїзду за кордон, а саме до Російської Федерації.
В судове засідання позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 не з*явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують (а.с.68-69).
Відповідач ОСОБА_3 на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 72, 79). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
З*ясувавши позицію позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти на відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (а.с. 6-14) народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Макіївка Донецької області та згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання, зареєстрована у м. АДРЕСА_3 (а.с.11); отримувала паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дійсний до 14 червня 2012 р., у якому зазначено дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16-20)
Відповідач ОСОБА_3 (а.с.47-49) народився ІНФОРМАЦІЯ_11 у м. Макіївка Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с.49 зворот), що також вбачається з картки реєстрації громадян (а.с.52) та адресної довідки (а.с.53); має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дійсний до 13 червня 2012 р. (а.с.50-51)
13 серпня 2002 року у Міському відділі ДРАЦС Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області укладено шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис № 804, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 (а.с.21), від якого у сторін 05 грудня 2002 року народився син ОСОБА_5 (а.с.22-25, 26-30).
14 квітня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області видано виконавчий лист по справі № 2-1183/2010 про стягнення з ОСОБА_3, 1976 р.н., уродженця м. Макіївки Донецької області, громадянина України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 05 лютого 2010 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.31-32).
Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 23 січня 2011 р. (а.с.33) розірвано шлюб між ОСОБА_3, 1976 р.н. та ОСОБА_1, 1975 р.н. Рішення суду набрало законної сили 13 лютого 2012 р.
У теперішній час, за даними позову, відповідач зв*язку з позивачкою не підтримує.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.
Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України".
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державною кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягай 16-річного віку, здійснюються тише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягай 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягай 16-річного віху, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримані я та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того І НИХ, З ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду
Згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом №222ог від 14 квітня 2017 року в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов'язаний отримати паспорт громадянина України
Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини.
Позивач просить надати дозвіл її неповнолітній дитині на виїзд та в*їзд на тимчасово неконтрольовану територію України (зону проведення АТО), де вони із сином зареєстровані, та до родичів на територію Російської Федерації, у її супроводі без згоди та супроводу батька - відповідача у справі, строком на трироки, а також надати дозвіл на виготовлення проїзного документу неповнолітній дитині для в*їзду/виїзду до Російської Федерації.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Згідно з ч. 2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо надання дитині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозволу на виїзд за кордон для відвідування родичів та на в*їзд/виїзд з тимчасово окупованої території України строком на три роки від дня набрання рішенням суду законної сили у супроводі матері без згоди та супроводу батька, як таких, що ґрунтуються на законі та узгоджуються із батьківськими правами та обов*язками, покладеними на позивача як на матір.
Вирішуючи питання щодо надання дозволу на виїзд/в*їзд позивачки з її дитиною до м. Макіївки Донецької області, де вони зареєстровані, суд враховує ті обставини, що на території, яка тимчасово непідконтрольна державі Україна, знаходиться їх житло, близькі родичі, в силу вимог діючого законодавства є необхідним оформлення неповнолітній дитині документа, та остання не може бути позбавлена права на здійснення та підтримання цих правовідносин.
Також, надаючи право на в*їзд/виїзд неповнолітньої дитини за кордон на підставі рішення суду, для забезпечення реалізації даного права позивачкою одночасно слід надати дозвіл на виготовлення проїзних документів без згоди батька.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 81, 128, 141, 197, 206, 258- 259, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1), від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 (остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) про надання дозволу на тимчасовий виїзд та в*їзд неповнолітньої дитини з тимчасово окупованої території України та за кордон без згоди батька, надання дозволу на виготовлення проїзного документу неповнолітній дитині,- задовольнити.
Надати громадянину України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд/в*їзд з тимчасово неконтрольованої території (зони проведення АТО) у м. Макіївка Донецької області, а також за межі України до Російської Федерації строком на три роки від дня набрання рішенням суду законної сили у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11.
Надати дозвіл матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири гривні 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повне рішення суду складене 10 квітня 2018 року.

Суддя :