Дата документу 05.12.2018 Справа № 310/6294/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/6294/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1178/18 Дністрян О.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Гончар М.С.

За участю секретаря: Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Бердянської міської ради Запорізької області, треті особи: Прокуратура Запорізької області, Бердянська районна рада Запорізької області, про усунення перешкод у розпорядженні гаражем та земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, треті особи: Прокуратура Запорізької області, про усунення перешкод у розпорядженні гаражем та земельною ділянкою, посилаючись на те, що 29 липня 2010 року Бердянською міською радою було прийнято рішення № 4 «Про припинення та надання у постійне користування земельних ділянок».

Відповідно до п. 3 вказаного рішення, був затверджений проект відведення земельної ділянки та надано у постійне користування третій особі - Прокуратурі Запорізької області - земельні ділянки, загальною площею 0,1254 га (0,1198 га та 0,0056 га), розташовані по АДРЕСА_2, для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури.

Про те, що відповідач 29 липня 2010 року прийняв рішення № 4 їй стало відомо у березні 2016 року.

Вважає, що п. 3 зазначеного рішення є протиправним та таким, що порушує її право власності.

Так, на праві приватної власності їй належить гараж літ. «Б», розташований у АДРЕСА_1.

Вказаний гараж належить їй на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 283 від 23 травня 2002 року та на підставі свідоцтва про право власності на гараж, видане виконавчим комітетом Бердянської міської ради 09 липня 2002 року.

В подальшому рішенням восьмої сесії Бердянської міської ради VII скликання 18.02.2016 року АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1.

Її право власності на гараж зареєстровано Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації 09 липня 2002 року в реєстровій книзі № 3, за реєстровим № 350.

Вищевказаний гараж розташований на земельній ділянці, площею 0,0065 га, яка була передана їй безоплатно у приватну власність для розміщення та обслуговування гаража рішенням Бердянської міської ради № 22 від 12 червня 2003 року.

Також, на підставі цього рішення на її ім'я був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3268 08 липня 2003 року.

Відповідно до п. 3 оскаржуваного рішення відповідача належна їй земельна ділянка, площею 0,0065га, була надана у постійне користування третій особі - Прокуратурі Запорізької області.

Проте, в установленому законом порядку вона не була позбавлена права власності на спірну земельну ділянку.

З червня місяця 2003 року по теперішній час вона користувалася та продовжує користуватися спірною земельною ділянкою.

Вважає, що п. 3 рішення № 4 від 29 липня 2010 року «Про припинення та надання у постійне користування земельних ділянок» є протиправним.

Про те, що відповідач 29 липня 2010 року прийняв оскаржуване рішення їй стало відомо у березні 2016 року.

31.03.2016 року вона звернулася до прокуратури Запорізької області з заявою щодо відмови від частини земельної ділянки (площею 0,0065 га).

Листом №05/1-2363-16 від 04.05.2016 року прокуратура визнала помилку у відведенні земельної ділянки та її право на відновлення меж, але повідомила, що через відсутність браку фінансування не можуть замовити розробку технічної документації.

02.06.2016 року вона звернулася до відповідача з заявою щодо скасування п. 3 рішення № 4 від 29 липня 2010 року.

Листом №2700/05-С-2210 від 15.06.2016 року відповідач відмовив у задоволенні заяви щодо скасування п.3 рішення № 3 від 29 липня 2010 року у зв'язку з відсутністю повноважень на скасування власних рішень.

Листом від 23.02.2017 року вона повторно звернулася до прокуратури Запорізької області з заявою щодо відмови від частини земельної ділянки (площею 0,0065 га), але відповіді їй не надали.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд усунути перешкоди в розпорядженні гаражем літ. «Б», що розташований у АДРЕСА_1, та земельною ділянкою, площею 0,0065 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, визнавши протиправним п. 3 рішення Бердянської міської ради № 4 від 29 липня 2010 року № 4 «Про припинення та надання у постійне користування земельних ділянок».

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Бердянська районну раду Запорізької області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що вказані у судовому рішенні обставини не відповідають встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, не надав належної оцінки поданим нею доказам. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Прокуратура Запорізької області на зазначену апеляційну скаргу подала відзив у якому зазначає, що судом першої інстанції ухвалено правильне рішення, висновки якого не спростовуються доводами апеляційної скарги, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що з наданих документів взагалі не зрозуміло у внесенні яких відомостей (змін до них) було відмовлено ОСОБА_3, з якою конкретно земельною ділянкою має перетин земельна ділянка НОМЕР_2, яка її площа, конфігурація, встановлені межі, при цьому з актів погодження зовнішніх меж земельних ділянок вбачається, що межі земельних ділянок, що відводилися Прокуратурі Запорізької області у постійне користування для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури, як площею 0,1198 га, так і площею 0,0056 га, погоджені з суміжними землекористувачами, зокрема, з ОСОБА_3, про що свідчить її особистий підпис в цих актах. Інших доказів ані позивачем, ані її представником суду не надано.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 23.05.2002р. № 283 на праві приватної власності належить гараж літ. «Б», який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Бердянської міської ради від 12 червня 2003 року № 22 «Про вилучення, передачу у приватну власність та в оренду земельних ділянок громадянам» ОСОБА_3 для розміщення та обслуговування гаражу передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, площею 0,0065 га.

ОСОБА_3 отримано Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 08.07.2003 року щодо земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1, площею 0,0065 га, для розміщення та обслуговування гаража.

З проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування Прокуратурі Запорізької області для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, складеного ДП «Центр Державного земельного кадастру», вбачається, що надані висновки Управлінням Держкомзему у м. Бердянську № 729 від 14.07.2010 року, Управлінням архітектури та містобудування Бердянської міської ради №718-07/10, Мелітопольським сектором регулювання природокористування від 15.07.2010 року № 1201, Державним закладом «Бердянська міська санепідемстанція» від 08.07.2010 року №545, від 08.07.2010 року № 1190, Відділом культури виконавчого комітету Бердянської міської ради від 06.07.2010 року № 559 про погодження проекту відведення земельної ділянки площею 0,1254 га по АДРЕСА_2, для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури.

Вказаний проект землеустрою розроблено спеціалізованою ліцензійною землевпорядною організацією - Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру».

З доданих до вищезазначеного проекту землеустрою актів погодження зовнішніх меж земельних ділянок вбачається, що межі земельних ділянок, що відводяться Прокуратурі Запорізької області у постійне користування для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури, як площею 0,1198 га, так і площею 0,0056 га, погоджені з суміжними землекористувачами, зокрема, з ОСОБА_3, про що свідчить її особистий підпис в цих актах.

Відповідно до довідок Управління Держкомзему у місті Бердянськ від 14.07.2010 року №487 земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери НОМЕР_2 (0,1198 га) та НОМЕР_4 (0,0056 га).

Рішенням Бердянської міської ради від 29 липня 2010 року №4 «Про припинення та надання у постійне користування земельних ділянок» (п. 3) затверджено проект відведення земельної ділянки та надано у постійне користування Прокуратурі Запорізької області земельні ділянки, загальною площею 0,1254 га (0,1198 га та 0,0056 га), розташовані по АДРЕСА_2, для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури.

На підставі вищезазначеного рішення Прокуратурі Запорізької області видано державні акти на право постійного користування земельними ділянками від 21 серпня 2010 року для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури площею 0,1198 га та 0,0056 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Бердянської міської ради Запорізької області від 18 лютого 2016 року №56 «Про перейменування назв вулиць, проїздів, площ, проспектів, скверів, бульварів в м. Бердянськ», зокрема, АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1.

Згідно з ч.10 ст. 123 Земельного кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

За змістом п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій»).

Згідно з п. 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

Тобто, погодження меж земельної ділянки із суміжними власники (користувачами) є обов'язковим при виділенні земельної ділянки у власність (користування).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, до того ж такий захист здійснюється у спосіб, який передбачено цивільним процесуальним законодавством.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, на підтвердження своїх вимог позивачка надала копії рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області від 05.09.2016р. №РВ-016 "Про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру", викопіювання з кадастрової карти (плану) та протоколу № ПП-016 "Про проведення перевірки електронного документа".

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з наданих документів взагалі не зрозуміло у внесенні яких відомостей (змін до них) було відмовлено ОСОБА_3, з якою конкретно земельною ділянкою має перетин земельна ділянка НОМЕР_2, яка її площа, конфігурація, встановлені межі, при цьому з актів погодження зовнішніх меж земельних ділянок вбачається, що межі земельних ділянок, що відводилися Прокуратурі Запорізької області у постійне користування для розміщення та обслуговування адміністративної будівлі Бердянської міжрайонної прокуратури, як площею 0,1198 га, так і площею 0,0056 га, погоджені з суміжними землекористувачами, зокрема, з ОСОБА_3, про що свідчить її особистий підпис в цих актах. Інших доказів ані позивачем, ані її представником суду не надано.

Посилання у апеляційній скарзі, що суд першої інстанції необґрунтовано вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції не відмовляв за таким доводом, а посилання на зазначене міститься лише в поясненнях представника третьої особи.

Безпідставними є і доводи викладені у апеляційній скарзі, що виділена земельна ділянка прокуратурі перетинається з виділеною позивачу земельною ділянкою, оскільки зазначені обставини досліджувались судом першої інстанції за якими зроблений відповідний висновок, який зазначено вище.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 10 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: Е.А. Онищенко

М.С. Гончар