Справа № 755/1490/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Коваленко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/1490/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору про іпотечний кредит та договору іпотеки майнових прав недійсними,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору про іпотечний кредит та договору іпотеки майнових прав недійсними.

Сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Від представника відповідача АТ «Альфа-Банк» Авдєєвої М.К. до суду надійшло клопотання в якому просить провести розгляд у відсутності представника АТ «Альфа-Банк» та відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2017 року, цивільну справу № 755/1490/16-ц передано в провадження судді Виниченко Л.М.

Як убачається із матеріалів справи, в судові засідання призначені на 27.09.2018 року та 06.11.2018 року позивач та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи представник позивача та позивач були повідомлені належним чином, про що свідчать розписка представника позивача про повідомлення про судове засідання призначене на 27.09.2018 року та адресований позивачу поштовий конверт із судовою повісткою про виклик в судове засідання на 06.11.2018 року, який повернувся за закінченням терміну зберігання (т. 3 а.с. 75, 86, 87).

27 вересня 2018 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 27.09.2018 року о 14 год. 00 хв. у зв'язку із необхідністю проходження медичного обстеження. При цьому будь яких доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання суду надано не було.

Заява про розгляд справи без участі позивача та її представника до суду не надходила та така у матеріалах справи відсутня. Жодних доказів щодо поважності причини неявки позивача та її представника в судові засідання призначені на 27.09.2018 року та 06.11.2018 року не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено вище, позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судових повісток за вказаними ними адресами, неявка позивача та її представника має ознаки повторності, доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, заяви про розгляд справи у відсутності позивача та її представника до суду не надходили.

За нормою частини 5 ст. 223; пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача та її представника в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд позбавлений можливості з'ясувати позицію позивача з приводу заявлених нею вимог на час розгляду справи, та відсутністю заяви про розгляд справи без позивача та її представника.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 44, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору про іпотечний кредит та договору іпотеки майнових прав недійсними залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя