Справа № 2-538/11 Головуючий у 1 інстанції: Бонецький Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/7283/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю:представника заявника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2017 року у справі за заявою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про розяснення рішення суду від 06 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_6 та ПАТ КБ «Правекс-банк» про стягнення суми, -

в с т а н о в и л а:

10.03.2016 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення Старосамбірського районного суду від 06.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_6 та ПАТ КБ "Правекс - банк" про стягнення коштів.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішення є незрозумілим з підстав того, яка сума підлягає стягненню 257 400 грн. чи 23 400 євро.

Оскаржуваною ухвалою суду заяву задоволено. Розяснено резолютивну частину рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06 червня 2014 року.

Стягнуто із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 23400 євро, з визначенням суми до сплати у гривнях за офіційним курсом Національного Банку на день платежу, тобто на час виконання рішення.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною. Звертає увагу, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_9 23400 Євро (що еквівалентно 257400 грн.) сплачених в рахунок купівлі будинку; 45743,25 грн. за будівельні матеріали та 2917,10 грн. судових витрат. Стверджує, що в даному випадку має місце процедура примусового стягнення боргу.

Задовольняючи заяву, суд в порушення вимог ч.1 ст.221 ЦПК України, змінив зміст рішення від 06 червня 2014 року, адже замість суми боргу у 257400грн.00 коп. стягненню підлягатиме невизначена абстрактна сума боргу, яка змінюватиметься щодня, залежно від курсу валют. Просить ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4М- ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.06.2014 року, позов ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс 82060 в корись ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, 23400 євро (що еквівалентно 257400 гривням) сплачених в рахунок купівлі будинку, 45743.25 гривні за будівельні матеріали, та 2917.10 гривень судових витрат, в решті позовних вимог відмовлено (а.с.3-5).

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При розгляді справи в суді першої інстанції суд керувався приписами ЦПК України в редакції 2004 року, на відповідність яким перевіряється оскаржувана ухвала.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України( в редакції чинній на час постановлення ухвали), якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Із повідомлення Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області вбачається, що у ДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-538/11 про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7, 23400 євро (що еквівалентно 257400 гривням) сплачених в рахунок купівлі будинку, 45743.25 гривні за будівельні матеріали та 2917.10 гривень судових витрат, підтверджуючі дані щодо сплати боргу за виконавчим документом відсутні(а.с.104).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про розяснення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням визначено до сплати суму 23400 євро, що на час його ухвалення у відповідності з наданою позивачем довідкою філії Львівського обласного управління ПАТ "Державний Ощадний банк України" про курс євро до гривні як 1 до 11.003789, становило 257400 гривень, та враховуючи вимоги ст. 533 ЦК України, якою передбачено, що якщо зобов'язання визначено у валюті то сума, що підлягає сплаті визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а відтак з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню 23400 євро, з визначенням суми у гривнях за офіційним курсом Національного Банку на день платежу, тобто на час виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, враховуючи такі вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу України(далі ЦК), грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.

У пункті 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» роз'яснено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця

України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533

ЦК ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

У пункті 21 Постанови зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Постановляючи ухвалу, суд дотримався наведених вище розяснень та чітко зазначив, що рішенням суду сума коштів стягнута в іноземній валюті, однак з врахуванням вимог чинного законодавства в рішенні суду зазначений еквівалент в гривні на дату його ухвалення.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним судом України у справі за № 6-284цс17 , де вказано, що виконавче провадження є завершальною стадiєю судового провадження, і у разi ухвалення судом рiшення про стягнення боргу в iноземнiй валютi стягненню пiд час примусового виконання пiдлягає саме iноземна валюта, визначена цим рiшенням.

У вказаній правовій позиції звернуто увагу, що особливостi виконання рiшень при обчисленнi боргу в iноземнiй валютi визначено Законом України «Про виконавче провадження» .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд змінив зміст рішення є необґрунтованими, спростовуються вищенаведеними нормами законодавства та дослідженими обставинами справи, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.,375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.ОСОБА_10Приколота