Справа № 404/813/18
Номер провадження 2/404/1615/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

при секретарі - Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування вимог посилався на те, що від шлюбу з ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачемрозірваний 16.11.2011.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2012зОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2012і до виповнення дитині повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Станом на 11.10.2017 виникла заборгованість по аліментам на утримання доньки в розмірі 49520,70 грн.

Зазначає, що 30.05.2014 уклав шлюб з ОСОБА_5, від якого мають синів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2018 з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дітей, починаючи з 07.12.2017, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, потім продовжувати стягнення в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вважає, що в зв'язку із зміною сімейного становища та сплатою аліментів на трьох дітей необхідно зменшити розмір аліментів стягнутих на утримання доньки ОСОБА_3 до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимоги підтримали. ОСОБА_8, яка є матір'ю позивача суду пояснила, що матеріальний стан позивача суттєво змінився, оскільки він повинен сплачувати аліменти на трьох дітей та за власною ініціативою, оскільки це перебачено законодавством, утримує ОСОБА_5, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на даний час не розірваний, але вони проживають окремо. Сини проживають з матір'ю. Сини хворіють та також потребують матеріального утримання. Сплата аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у такому розмірі ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 виникла спочатку із-за необізнаності позивача про місце проживання дитини та її матері, а потім із-за необізнаності позивача про наявність виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення аліментів. Зауважила, що про наявність заборгованості по сплаті аліментів позивачу стало відомо з відзиву на позов. При цьому суду пояснила, що у 2012 році їй було відомо про порушення кримінальної справи відносно позивача щодо несплати аліментів, але вона скрила від нього цю інформацію. Просила позов задовольнити

Позивач подав відповідь на відзив (заперечення проти відзиву), в яких зазначив, що після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 набув додаткових обов'язків по утриманню двох синів та дружини. Зазначив, що сини потребують значних фінансових витрат на придбання їжі, одягу, взуття, книжок, приладдя та матеріалів. Діти часто хворіють на пневмонію. У сина ОСОБА_6 вроджене захворювання зору, що потребує лікування та додаткових витрат. Крім того, посилається на те, що його мати має захворювання та є інвалідом. Наголосив на тому, що матеріальний стан ОСОБА_2 покращився в зв'язку з її одруженням, а його погіршився.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_11 вимоги не визнали, суду пояснили, що з 2012 по 2017 рік відповідачем не виконувалось рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки. За період з 05.07.2012 по 30.08.2018 утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 49520,70 грн. Протягом тривалого часу позивач ухилявся від сплати аліментів. Донька має захворювання зору (міопія), в зв'язку з чим потребує підтримуючого лікування медичними препаратами, використовує окуляри, які необхідно постійно замінювати та проходить комп'ютерне лікування курсами. Крім того, потребує періодичного відвідування занять в ортоптичному кабінеті. Стан здоров'я дитини потребує постійних витрат на лікування та реабілітацію зору.

Наголосили на тому, що існування наказу суду про стягнення аліментів з позивача на утримання двох синів, не дає підстав вважати, що зазначене рішення суду виконується та аліменти реально сплачуються. Вважають, що позивач не надав доказів на підтвердження погіршення свого майнового стану. Просили у позові відмовити.

Відповідач надала до суду відзив та заперечення. В запереченнях зазначила, що позивачем проігноровані норми ЦПК щодо строків та порядку подання заяв по суті та доказів. Крім того, у запереченні відповідач зазначила, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень Державної виконавчої служби України вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження відкрите 09.11.2012 року де боржником є ОСОБА_1, а стягувачемОСОБА_2, що свідчить про відсутність доказів сплати аліментів на утримання синів.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі до 16.11.2011. що підтверджується копією рішення суду.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2012 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2012 і до виповнення дитині повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького станом на 30.08.2017 заборгованість по аліментам у боржника ОСОБА_1 складала 49520,70 грн. Після сплати аліментів з вересня 2017, станом на 28.02.2018, розмір заборгованості становить 42221,82 грн.

Позивач 30.05.2014 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу мають синів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2018 з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дітей, починаючи з 07.12.2017, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, потім продовжувати стягнення в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивач посилається на те, що сплата аліментів на трьох дітей ставить його в скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законнихінтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В нормі закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: а) зміна матеріального стану; б) зміна сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я.

Позивач посилався на погіршення свого матеріального стану. Як доказ свого теперішнього матеріального стану позивач, лише на вимогу суду, надав довідку про заробітну плату, з якої вбачається, що за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року йому нарахована заробітна плата в розмірі 63863 грн.

На підтвердження свого матеріального стану на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у 2012 році, позивач доказів не надав.

До суду не було подано жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Тому зробити висновок про погіршення або будь-яку зміну матеріального стану позивача в порівнянні з минулим у суду немає можливості.

Позивач посилається на те, що після одруження з ОСОБА_5 народились двоє синів і він сплачує аліментина їх утримання.

До суду надана копія наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів на утримання синів.

Доказів про фактичну сплату аліментів у добровільному або примусовому порядку позивачем не надано.

Представником відповідача наданий витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження з якого вбачається, що станом на 27.03.2018 існує одне виконавче провадження, відкрите 09.11.2012 року, де боржником є ОСОБА_1, а стягувачемОСОБА_2

З цього виходить, що доказів на підтвердження фактичної сплати аліментів на утримання двох синів позивачем не надано. Суд позбавлений можливості зробити висновок яка саме частка доходів позивача відраховується на утримання синів.

Представник позивача ОСОБА_8 пояснила, що після того, як з заробітної плати ОСОБА_1 почали проводити відрахування аліментів та заборгованості по аліментамна утримання доньки ОСОБА_3, з'ясувалось, що сума відрахувань занадто велика, і донька отримує набагато більше ніж вся його родина із чотирьох осіб.

При цьому в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 наголосила, що ОСОБА_1 разом із дітьми та ОСОБА_5 не проживає, на підтвердження надала довідки з місця проживання.

Зміст наданих довідок суперечить один одному. Так, в довідці, виданої 22.03.2018 квартальним комітетом № 11 зазначено, що ОСОБА_5 проживає разом із двома синами за адресою АДРЕСА_1, тоді як в довідці, виданої 21.03.2018 КП «ЖЄО №3» зазначено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 з сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та матір'ю - ОСОБА_8

Суд відноситься до наданих доказів критично, і не приймає їх, оскільки вони містять суперечливу інформацію.

Більш того, представник постійно наголошувала на тому, що позивач утримує ОСОБА_5, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьох років, оскільки вважає, що це його обов'язок, передбачений законом.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про перебування на його утриманні дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, оскільки згідно положень ст. 84 СК України остання має право на утримання лише за умови, що чоловік може надавати їй матеріальну допомогу. Рішення суду з зазначеного питання не ухвалювалось. Надання такої допомоги позивачем у добровільному порядку свідчить про наявність матеріальної можливості її надавати та ставить під сумнів підстави, на якихґрунтується позов.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, що передбачено ст. 7 СК України.

З аналізу ст. 192 СК України й наданих роз'яснень Пленумом Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову

Позивач з 2012 по жовтень 2017 року не сплачував аліменти на утримання доньки, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Такими діями позивач порушив права дитини мати достатній рівень життя та проігнорував свій обов'язок утримувати доньку.

ОСОБА_3 має захворювання зору (міопія), в зв'язку з чим потребує підтримуючого лікування медичними препаратами, використовує окуляри, проходить комп'ютерне лікування курсами, потребує періодичного відвідування занять в ортоптичному кабінеті. Стан здоров'я дитини потребує постійних витрат на лікування та реабілітацію зору.

Наявність у позивача ще двох дітей та дружини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, приймаючи до уваги, що діти також хворіють та один із синів має захворювання зору.

Після відрахування заборгованості по аліментам та аліментів на утримання доньки із заробітної плати, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання доньки, чим намагається знову ущемити права дитини на достатнє фінансове утримання.

Доказів на підтвердження наведених у позові підстав, ОСОБА_1 не надано, за таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 182, 183, 192, СК України, ст.ст 263-265,268,430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня складення повного тексту, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області.

Повний текст рішення буде складений 06.04.2018.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда