Справа № 296/2974/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

3 квітня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить встановити факт його проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.10.1992 по 17.04.2017 та визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя його та ОСОБА_2

Ухвалою судді від 25 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначене судове засідання.

1 серпня 2018 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому відповідач визнала позовні вимоги останнього і не заперечує проти їх задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з викладених у позові підстав, відповідач позов визнала повністю.

Заслухавши пояснення сторін і покази свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з жовтня 1992 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., по квітень 2017 року проживали спільно однією сім'єю, як подружжя без реєстрації шлюбу, що підтвердилось поясненнями позивача та відповідача, копіями фотокарток (а. с. 52-58), а також показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Отже, з жовтня 1992 року по квітень 2017 рокусторони перебували у незареєстрованому шлюбі, вели спільний побут, мали спільне господарство та взаємні права і обов'язки подружжя.

Частина 2 ст.3 СК України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 цієї ж статті, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Під час зазначеного періоду ОСОБА_2, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 25.12.2006, придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 що підтверджується копіями самого договору, Витягу з Державного реєстру правочинів від 25.12.2006, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.12.2006 і Технічного паспорта на квартиру (а. с. 31-38).

Оскільки сторонами підтверджено, що зазначене нерухоме майно було придбано у період спільного їх проживання, вказане майно є об'єктом спільної їх власності.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, майно, належне одному з подружжя, визначається як спільна сумісна власність, тобто спільна власність двох осіб - подружжя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подані позову.

Керуючись ст.ст.3, 60, 74 СК України, ст.368 та ст.ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81-82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., з 01.10.1992 по 17.04.2017 проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.

З державного бюджету України повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1 285 (одна тисяча двісті вісімдесят п'ять) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: 10001, АДРЕСА_1.