УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1865/18

26 липня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 (с.Кам'яна Гора Костопільського району Рівненської області, вул.Садова 64) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по виплаті грошового забезпечення з боржника ОСОБА_3 управління ДСНС України в Рівненській області (м.Рівне Рівненської області, вул.Гетьмана Полуботка 37, )

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_2, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по виплаті грошового забезпечення з боржника ОСОБА_3 управління ДСНС України в Рівненській області.

У своїй заяві просить суд стягнути з ОСОБА_3 управління ДСНС України в Рівненській області на його користь заборгованість по виплаті грошового забезпечення за лютий, квітень, травень та грудень 2017 року в розмірі 9964,91 грн. та заборгованість по виплаті грошового забезпечення за період з січня по травень 2018 року у розмірі 33898,46 грн.

Відповідно до ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, у своїй заяві ОСОБА_2 посилається на Інструкцію про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затверджену Наказом МВС України від 23.04.2015 за №475, та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України 11.07.2013 за №593.

Окрім того, згідно витягу з наказу №195 від 03.10.2011 "Про кадрові питання", наказано призначити з присвоєнням першого спеціального звання служби цивільного захисту та заключити контракт терміном на три роки із ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявник не перебував у трудових відносинах і не є найманим працівником, а проходив службу цивільного захисту, на нього не поширювалась дія Кодексу законів про працю в Україні, а нараховане грошове забезпечення не є заробітною платою у розумінні статті 1 Закону України "Про оплату праці" та КЗпП України.

Таким чином, заявником заявлено вимогу, не передбачену ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно приписів п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За вказаних обставин, ОСОБА_2 належить звернутись з позовом до відповідного окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першоюстатті 186 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по виплаті грошового забезпечення з боржника ОСОБА_3 управління ДСНС України в Рівненській області належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160, 163, 165, 167, 168, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по виплаті грошового забезпечення з боржника ОСОБА_3 управління ДСНС України в Рівненській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 15 /п'ятнадцяти/ днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1