1Справа № 335/416/18 4-с/335/20/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2А звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій просила визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, по виконавчому провадженню №51746728 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.10.2017 р., скасувати постанову старшого державного виконавця старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню №51746728 від 10.10.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, відновити виконавче провадження ЄДРВП № 51746728.

В обґрунтування скарги зазначає, що 31.03.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалене рішення у цивільній справі № 2-453/2008 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПП «Агровосток» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29.05.2009 року на підставі вищезазначеного рішення ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору.

10.10.2017 року старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», яку стягувач отримав 03.01.2018 року.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2; М.А. вважає, що вказану постанову винесено з порушенням норм матеріального права і вона підлягає скасуванню з огляду на те, що виконавче провадження було виконано без дотримання вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: державним виконавцем не було вжито усіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився, повідомлений про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Суд, враховуючи положення ст. 450 ЦПК України, розглядає справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.

Судом встановлено, що на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2009 року по справі № 2-453/2008 було видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ПП «Агровосток», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість у розмірі 74 162,01 грн., відсотки у сумі 1159,90 грн., пеню у розмірі 1925,78 грн., судовий збір у розмірі 894,98 грн., витрати на ІТЗ у розмірі 30 грн.

03.01.2018 року скаржником отримано постанову старшого державного виконавця старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню №51746728 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9), оскільки в ході проведення виконавчих дій встановити місце знаходження боржника не виявилось можливим.

12.01.2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2А звернулася до суду із зазначеною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Аналогічні вимоги до державного виконавця ставились і в ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітень 2012 року за № 512/5 (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації,нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

За приписами п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Аналогічні положення містяться в ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження.

Судом направлялися ухвала суду від 21.02.2018 року та 07.03.2018 року письмовий запит до Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про надання копії матеріалів виконавчого провадження, які були отримані ВДВС 05.03.2018 р. та 03.04.2018 року відповідно, та не були виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не підтверджено, що ним вчинялись перевірки майнового стану боржника за періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Також державним виконавцем не підтверджено, що ним було вжито всіх передбачених положеннями ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, а саме: направлення відповідних запитів:

- до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку;

- до відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника в шлюбі з метою виявлення майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами;

- до Головного управління статистики про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи;

- до відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про надання інформації щодо страхових виплат;

- до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення її у реєстр як спадкоємця;

- до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів;

- до Державної міграційної служби щодо наявності у боржника закордонних паспортів, тощо.

Можливість повторного пред'явлення виконавчого документу стягувачем, про що зазначено в оскаржуваній постанові ВДВС від 10.10.2017 р. та в запереченні державного виконавця, не анулює виявленого в ході судового розгляду справи факту неналежного у відповідності з вимогами закону дійового і ефективного виконання державним виконавцем заходів щодо повного реального виконання виконавчого документу суду.

Враховуючи викладене,суд приходить до висновку, що державний виконавець здійснив не всі необхідні заходи для примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження" , тому не правомірно повернув виконавчий лист стягувачу.

Судом також встановлено, що державним виконавцем постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 10.10.2017 року була направлена 28.12.2017 року з порушенням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд при вирішенні скарги, виходить з того, що державним виконавцем не вчинено усіх дій щодо примусового виконання рішення, внаслідок чого дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови державного виконавця, відхиливши вимоги скарги щодо відновлення виконавчого провадження, оскільки наслідком скасування постанови про повернення виконавчого документа є поновлення виконавчого провадження, в ході якого державний виконавець є самостійним у прийнятті рішень в межах своєї компетенції та суд не вправі давати вказівки щодо того, які виконавчі дії ним мають бути вчинені.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, -задовольнити частково.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № №51746728 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.10.2017 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 51746728 від 10.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Повний текст постанови складено 11.04.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, строк якого обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Н.І. Рибалко