Головуючий суду 1 інстанції - Чернік А.П.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 417/6456/18
Провадження № 22-ц/810/399/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Луганської В.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі - фізична особа-підприємець ОСОБА_3, АСЦ Link Service,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 листопада 2018 року у складі судді Чернік А.П. в смт. Марківка Луганської області,

за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АСЦ Link Service про стягнення вартості пошкодженого майна та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до АСЦ Link Service про стягнення вартості пошкодженого майна та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якої зазначив, що звернувся до АСЦ Link Service для ремонту ноутбука, проте в результаті неякісного ремонту на останньому був пошкоджений дисплей. Позивач звернувся до АСЦ Link Service з вимогою про усунення останнім завданої шкоди, проте відповідачем на момент звернення до суду з позовом не виконано ремонт ноутбуку. На вимогу позивача для з'ясування інформації щодо повного найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України співробітник сервісного центру вислав на електронну пошту позивача реєстраційні документи ФОП ОСОБА_3

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 05 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АСЦ Link Service про стягнення вартості пошкодженого майна та відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 листопада 2018 року та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, зокрема, що його позовну заяву двічі було залишено без руху та у встановлені строки він надав виправлені позовні заяви. Оскільки самостійно встановити зв'язок між відповідачами по справі він не може, то в останній виправленій позовній заяві просив солідарно стягнути з відповідачів завдану йому шкоду. Також, позивач зазначив, що надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права та порушує гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на доступ до суду.

Розгляд апеляційної скарги проводився без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 24 вересня 2018 рокупозовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків. В ухвалі зазначалося, що позивач не зазначив про наявність у нього чи інших осіб оригіналів письмових доказів, не надав розрахунку судових витрат, не вказав повністю відомості про сторони, повне найменування відповідача, не підтвердив, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

10 жовтня 2018 року на виконання зазначеної ухвали суду від 24 вересня 2018 року ОСОБА_2 подано виправлену позовну заяву.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 18 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повторно залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків. В ухвалі суд зазначив, що позивач не виклав зміст позовних вимог до кожного з відповідачів та не вказав способи захисту його прав та інтересів, які суд повинен визначити у рішенні.

29 жовтня 2018 року на виконання ухвали суду від 18 жовтня 2018 року позивачем подана виправлена позовна заява.

Постановляючи ухвалу від 05 листопада 2018 року про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що 29 жовтня 2018 року до суду надійшла виправлена позовна заява, із змісту якої вбачається, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуті.

Проте, до такого висновку суд дійшов передчасно з порушенням норм процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що повторно залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без руху суд в ухвалі від 18 жовтня 2018 року зазначив, що позивач не виклав зміст позовних вимог до кожного з відповідачів та не вказав способи захисту його прав та інтересів, які суд повинен визначити у рішенні.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

29 жовтня 2018 року на виконання ухвали суду від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подана виправлена позовна заява, в обґрунтування якої позивач зазначив, що звернувся до АСЦ Link Service для ремонту ноутбука. В результаті неякісного ремонту був пошкоджений дисплей ноутбука. Позивач звернувся до сервісного центру з вимогою про усунення завданої шкоди, проте АСЦ Link Service на момент звернення до суду з позовом не виконано ремонт ноутбуку. На вимогу позивача для з'ясування інформації щодо повного найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України співробітник сервісного центру вислав на електронну пошту позивача реєстраційні документи ФОП ОСОБА_3 З'ясувати зв'язок між ФОП ОСОБА_3 та АСЦ Link Service позивач не може. ОСОБА_2 просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 та АСЦ Link Service солідарно на його користь відшкодування збитків, що виникли у зв'язку з пошкодженням речі, прийнятої від споживача для виконання ремонту в сумі 7800 грн., моральну шкоду в розмірі 11500 грн., пеню за прострочення виконання ремонту в сумі 5334 грн. та судові витрати. При цьому надавши до виправленої позовної заяви витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтво платника єдиного податку, в яких міститься ідентифікаційний код фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Зазначене свідчить про те, що недоліки, викладені в ухвалі Марківського районного суду Луганської області від 18 жовтня 2018 року позивачем усунуті відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства.

Постановляючи ухвалу від 05 листопада 2018 року, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач має право на обґрунтування своїх вимог саме тими обставинами, які він вважає за потрібне вказати в позовній заяві та вказує спосіб захисту його прав та інтересів, оскільки згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до положень статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд залишив поза увагою той факт, що остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу за діючим цивільним процесуальним законодавством віднесено не до стадії відкриття провадження по справі, а до стадії підготовчого провадження (ст. 189 ЦПК України). Згідно ст. 197 ЦПК України саме у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

За таких обставин, достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу у суду першої інстанції не було.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що питання про відкриття провадження у справі вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 листопада 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Є.В. Коротенко

В.М. Луганська