КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/1349/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії судової палати у цивільних справах - головуючого - судді Сержанюка А.С., суддів Матвієнко Ю.О., Сліпченка О.І., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Дніпровського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із названим позовом де, із врахуванням змін та уточнень, просили стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 11 000 грн.,

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, в рахунок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 28 708,51 грн.,

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, в рахунок відшкодування моральної шкоди, 10 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 23 січня 2015 року о 18 годині 48 хвилин по Дарницькому шосе - вул. Тепловозна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_3, яка, керуючи автомобілем «УАЗ 3163», держномер НОМЕР_1, не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожню обставину, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Fiat», держномер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання тілесних ушкоджень водію ОСОБА_2.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником транспортного засобу автомобіля «Fiat»,держномер НОМЕР_2 є позивач - ОСОБА_1.

Довіреною особою, що має право керування автомобілем є позивач - ОСОБА_2.

Власником транспортного засобу автомобіля «УАЗ 3163», держномер НОМЕР_1, є ОСОБА_4

На момент дорожньо-транспортної пригоди обов'язкова цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «УАЗ 3163», держномер НОМЕР_1 була забезпечена Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу №АІ/3683759.

24 квітня 2015 року ОСОБА_1 надала відповідачу - Приватному акціонерному товариству «Українська охоронно-страхова компанія» заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування.

25 липня 2015 року Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення про виплату позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн.

При цьому, пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Fiat», держномер НОМЕР_2, визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №9129 від 15 травня 2015 року, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_1, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Fiat Scudo»,держномер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 160 337,60 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №9129/2 від 15 травня 2015 року, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 на замовлення позивача ОСОБА_1, утилізаційна вартість автомобіля «Fiat Scudo»,держномер НОМЕР_2, складає 8 401,59 грн.

Разом з тим, відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. згідно прийнятого рішення, не здійснила.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» не виплатила суму страхового відшкодування ОСОБА_1, тому з цього відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню в судовому порядку сума страхового відшкодування в розмірі 11 000 грн.

В свою чергу, з відповідача ОСОБА_3 на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між фактичним розміром збитків ( 87 110 грн. ) і страховим відшкодуванням ( 50 000 грн.), що становить 28 708,51 грн.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_2, який з місця пригоди був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, було виявлено забій грудей зліва, лівого коліна та лівої стопи, у зв'язку з чим позивач був змушений з 23 січня 2015 року по 30 січня 2015 року перебувати на стаціонарному лікуванні у лікарні швидкої медичної допомоги.

Ці обставини на деякий час позбавили позивача ОСОБА_2 можливості працювати, реалізувати свої плани та наміри, а також завдали шкоди здоров'ю, що в свою чергу спричинило певні моральні страждання та, відповідно, моральну шкоду.

Рішенням Дніпровського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуно з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 11 000 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 11 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток в розмірі 28 708,51 грн., витрати з проведення експертного дослідження в сумі 500 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 29 452,11 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що враховуючи нарахування з боку Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» суми страхового відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 у розмірі 50 000 грн., враховуючи, що останньою було відступлено своє право вимоги на отримання суми відшкодування на рівні 39 000 грн., суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування на рівні 11 000 грн., що складає різницю між нарахованим страховим відшкодування з боку страховика та суми коштів у розмірі 39 000 грн., право вимоги за якими були передані позивачем ОСОБА_1 на підставі договору відступлення права вимоги ( цесії ) виплати страхового відшкодування.

При цьому, враховуючи, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу за звітом №3702 з оцінки транспортного засобу від 07 квітня 2015 року, складеного фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_7», визначений на рівні 87 110,10 грн., враховуючи суму страхового відшкодування на рівні 50 000 грн., визначену страховою компанією, при цьому утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля визначена на рівні 8 401,59 грн. за висновком №9129/2 експертного дослідження від 15 травня 2015 року, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_8 суму матеріального збитку на рівні 28 708,51 грн., що становить різницю між вартістю матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, сумою нарахованого страхового відшкодування та утилізаційної вартості автомобіля, враховуючи, що його відновлення є економічно недоцільним.

Крім того, з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення витрати з проведення експертного дослідження у розмірі 500 грн., які були сплачені.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування на користь позивача ОСОБА_2 за рахунок відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

За висновком про результати розгляду матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, зареєстровану в журналі єдиного обліку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 23 січня 2015 року за № 3278, складеного Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 лютого 2015 року відносно матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 січня 2015 року на вул. Дарницьке шосе-Тепловозна в м. Києві, вбачається, що згідно рапорту інспектора СОМДТП ВДАІ з обслуговування Дарницького району ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_9, на місці пригоди приїжджала карета швидкої медичної допомоги, лікарі якої госпіталізували водія автомобіля «Фіат» ОСОБА_2 до КМКЛШМД згідно медичної виписки №2125/132 від 30 січня 2015 року діагноз: забій грудей зліва, лівого коліна та лівої стопи.

Враховуючи викладене вище та те, що в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбачених ст. 286 КК України не вбачається, у зв'язку з чим перевірку за фактор ДТП, яка мала місце 23 січня 2015 року на вул. Дарницьке шосе-Тепловозна в м. Києві, було вирішено вважати закінченою.

Відповідно до виписки №2125/132 із медичної карти стаціонарного хворого, складеної Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, ОСОБА_2 в період часу з 23 січня 2015 року по 30 січня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом: забій грудей зліва, лівого коліна та лівої стопи.

28 січня 2015 року Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги було проведено ультразвукове дослідження печінки, жовчного міхура, підшлункової залози, кишківника, сечового міхура ОСОБА_2.

В той же час, позивачем не було наведено ґрунтовного визначення міркувань, з яких позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, зазначення співмірності між тілесними ушкодженнями, яких позивач ОСОБА_2 зазнав, періоду його лікування та витрат, які останній поніс для відновлення фізичного стану та нормалізації життя останнього.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Дніпровського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року скасувати частково та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в частині задоволених позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія».

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 23 січня 2015 року о 18 годині 48 хвилин по Дарницькому шосе - вул. Тепловозна в м. Києві між автомобілем «УАЗ 3163», держномер СА 81 76 АР, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем «Fiat Scudo»,держномер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої, серед іншого, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження ( а.с. 11, 250з-250і т. 1 ).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року, ОСОБА_3 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на шість місяців ( а.с. 11 т. 1 ).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року було змінено, пом'якшено вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на накладення штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.

В решті постанову судді залишено без змін ( а.с. 12 т. 1 ).

При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «УАЗ 3163», держномер НОМЕР_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу №АІ/3683759 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі строком дії з 23 вересня 2014 року по 22 вересня 2015 року включно ( а.с. 9 т. 1 ), а цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Fiat Scudo», держномер НОМЕР_2 - у Відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі полісу №АІ/1749102 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі стоком дії з 07 червня 2014 року до 06 червня 2015 року включно ( а.с. 32 т. 1).

27 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Акціонерного товариства «УОСК» із заявою ( повідомленням ) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування ( а.с. 250у т. 1 ).

20 лютого 2015 року із аналогічною заявою до Акціонерного товариства «УОСК» звернувся ОСОБА_10 ( а.с. 250є т. 1 ).

24 квітня 2015 року до Акціонерного товариства «УОСК» звернулася ОСОБА_1 із заявою про страхове відшкодування ( а.с. 250т т. 1).

Відповідно до звіту №3702 з оцінки транспортного засобу від 07 квітня 2015 року, складеного ФОП «ОСОБА_7» на заяву від АТ «Українська охоронно-страхова компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat Scudo», держномер НОМЕР_2, внаслідок пошкодження при ДТП, складає 87 110,10 грн. з урахуванням фізичного зносу автомобіля.

При цьому, відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору ( а.с.139-141 т. 2 ).

Відповідно до висновку №9129 експертного дослідження, складеного 15 травня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Fiat Scudo», держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає 160 337,60 грн.

При цьому, вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 863 570,61 грн., у зв'язку з чим відновлювати такий КТЗ економічно недоцільно ( а.с. 15-18 т. 1 ).

Відповідно ж до висновку №9129/2 експертного дослідження, складеного 15 травня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, утилізаційна вартість автомобіля «Fiat Scudo», держномер НОМЕР_2 складає 8 401,59 грн. ( а.с. 20-21 т. 1 ).

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №15263/16-54 від 27 квітня 2017 року ринкова вартість автомобіля «Fiat Scudo», держномер НОМЕР_2, до його пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 23 січня 2015 року, складала 66 814,37 грн., вартість матеріального збитку, завданого його власнику - 66 814,37 грн., вартість відновлювального ремонту - 1 020 501,36 грн., вартість залишків автомобіля - 32 801,60 грн. ( а.с. 31-40 т. 2).

Акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» було ухвалено рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 50 000 грн., про що їй було повідомлено листом від 23 січня 2015 року ( а.с. 249, 250д-250е т. 1).

Однак, згідно договору відступлення права вимоги ( цесії ) виплати страхового відшкодування від 01 грудня 2016 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 та ОСОБА_1, позивач відступила цесіонарію- фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11, своє право вимоги до страхової компанії в розмірі 50 000 грн. страхового відшкодування ( а.с. 144-145 т. 2 ).

В подальшому, право вимоги до боржника по договору страхування перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №1/06-12/2016 від 06 грудня 2016 року ( а.с. 146-150 т. 2 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 передала своє право вимоги сплати за страховим відшкодуванням в розмірі 50 000 грн. іншій особі у відповідності до положень ст.ст. 512-519, 1077 ЦК України.

Відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО», у даному випадку, набуло право вимоги щодо сплати страхового відшкодування у зазначеній сумі.

ОСОБА_1, таким чином, у зазначений спосіб захистила свої законні права та інтереси, а відтак - позбавлена можливості отримати страхове відшкодування у випадку, передбаченому ст. 15 ЦК України випадку.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне захистити права апелянта при розгляді заявлених суду другої інстанції вимог згідно положень ст. 5 ЦПК України, як такого, що набув обов'язків за договорами відступлення права вимоги за договором страхування.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування в розмірі 11 000 грн. та судового збору - 243,60 грн., з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 15, 512-519, 626, 629, 1077 ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, оскільки, з точки зору другої інстанції, оскільки позивач передала своє право вимоги за страховим відшкодуванням третім особам.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи в оскаржуваній ним частині, а відтак - апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування в розмірі 11 000 грн., судового збору 243,60 грн. підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне в цій частині ухвалити по справі нове судове рішення про відмову в задоволені цих вимог за їх необґрунтованістю на підставі положень ст.ст. 15, 512-519, 626, 629, 1077 ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України.

При цьому, позивач ОСОБА_2 не надав суду будь-яких доказів про відсутність факту отримання ним страхового відшкодування моральної шкоди від страхової компанії, за отриманням якої той звертався із відповідною заявою.

Окрім іншого, рішення в іншій його частині сторонами не оскаржується, ухвалене, на переконання апеляційного суду, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» задовольнити. Рішення Дніпровського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування в розмірі 11 000 грн., судового збору 243,60 грн. скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Ю.О. Матвієнко

О.І.Сліпченко