Справа № 755/4831/18
У Х В А Л А

іменем України

"12" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у розмірі 11 062,62 грн., пені в розмірі 8375,94 грн., три відсотки річних від простроченої заборгованості у розмірі 913,80 грн. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 176,20 грн.

Вивчивши заяву та наявні матеріали встановлено, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як убачається із довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 за період з 01.06.2015 року по 20.03.2018 року, у боржників станом на червень 2015 року вже існувала заборгованість у розмірі 2515,75 грн., яка включена заявником у суму боргу, що перевищує три роки.

Більше того, пеня розрахована заявником також за період, який перевищує строк спеціальної позовної давності.

Таким чином, з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність встановлену законом для такої вимоги.

З огляду на означене, зі змісту заяви та поданих документів убачається спір про право стосовно стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності, що потребує додаткового дослідження в порядку позовного провадження, а тому суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 165, 259-260, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 253, 257, 258 ЦК України,

у х в а л и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Роз'яснити заявнику його право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя