Справа № 487/2105/17
Провадження № 2/487/171/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Попович В.Б., позивача - ОСОБА_1, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: 54001, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 26) до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) про захист права споживача та стягнення з банку незаконно списаних з рахунку коштів з урахуванням відсотків, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», в якому посилаючись на безпідставне списання банком з його карткового рахунку коштів, просив стягнути з відповідача на його користь 10000 гривень та пеню 800 гривень, зобов'язати відповідача повернути вказані кошти на його картковий райхунок.

В обгрунтування позову зазначив, що він є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та отримує заробітну плату на банківську картку №903298. Вночі 19.01.2017 року приблизно о 01:00 год. з вказаної банківської картки позивача невстановленою особою було знято грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Про несанкціоноване та самочинне зняття грошових коштів позивач дізнався увечері 19.01.2018 року приблизно о 19:00 год., коли хотів поповнити номер мобільного оператора звязку. Того ж вечора він повідомив на «гарячу лінію» адміністрацію ПАТ КБ «Приватбанк», а також надав заяву про крадіжку в Національну поліцію м. Миколаєва. За фактом звернення ОСОБА_1 в єдиному реєстрі досудових розслідувань відкрите кримінальне провадження №0000294, та кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України. Крім того, 21.02.2017 року позивач звернувся з офіційним листом до керівництва ПАТ КБ «Приватбанк» з офіційним запитом про несанкціоноване зняття і незаконне списання коштів № 57-0007/13687 з вимогою розглянути його лист та повернути зняті кошти. На його запит прийшла офіційна письмова відповідь з головного офісу ПАТ КБ «Приватбанк» від 22.02.2017 року за №20.1.0.0.0/7-20170209/13216, якою ОСОБА_1 в його вимогах було відмовлено. Своє рішення адміністрація банку мотивувала тим, що вказані грошові кошти були зняті з банківської картки через банкомат, що розташований у м. Миколаєві, на просп. Богоявленському-Космонавтів з використанням банківської картки №903298 та введенням правильного пін-коду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволення позову.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги не визнає, заперечує проти задоволенні позову з тих підстав, що відповідач, в силу покладених на нього обов'язків по договору банківського рахунку, несе всю відповідальність у разі зняття з карткового рахунку коштів з використанням картки та правильного пін-коду до неї. Вина Банку в даному випадку відсутня.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

22.09.2010 року ОСОБА_1 Анкетою-заявою приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодився з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Підтвердив те, що йому відомо про розміщення Умов та Правил надання банківських послуг на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. а також зобовязався виконувати вимоги Умов і правил та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку, що підтверджується його підписом у вказаній заяві.

Спірні транзакції зі зняття грошових коштів з картки N903298, що належить Позивачеві були здійснені у банкоматі з використанням вказаної картки та введенням ПІН-коду, який відомий лише Позивачеві. Вказане підтверджується випискою по картковому рахунку позивача та чеками банкомату від 19.01.2017р.

Згідно п.п. 1.1.2.1.2. Умов і правил надання банківських послуг Умовами Договору на обслуговування карткового рахунку, укладеного між Позивачем та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК передбачено наступні обовязки клієнта:

- Не передавати ОСОБА_3, Стікер PayPass, ПІНи третім особам;

- Не використовувати ОСОБА_3, стікер PayPass або нанесені на них дані у цілях, не передбачених даним Договором або, що суперечить чинному законодавству;

- Протягом 10 днів по закінченню терміну дії ОСОБА_3 повернути для ліквідації ОСОБА_3, а також карти, виготовлені Довіреним особам Клієнта, крім втрачених/вкрадених і віртуальних карт.

Пунктом 1.1.2.1.12. Умов і правил передбачено, що Клієнт зобовязаний вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) ОСОБА_3, Стікеру PayPass, ПіНу (персонального ідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на ОСОБА_3 і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання.

Відповідно до п.п. 1.1.5.28. Умов і Правил банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням пін-кода.

Згідно п.п. 1.1.2.1.13. Клієнт зобовязаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати ОСОБА_3, Стікеру PayPass, ПіНу, сім-карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання.

Згідно 1.1.5.29. Держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення ОСОБА_3 в Банк та блокування ОСОБА_3, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, а в разі підключення до послуги "Екстрені гроші "також протягом часу блокування платіжної карти.

Всі спірні операції по картці були здійснені успішно при наявності картки із коректним введенням PIN-коду, що вказує на безпідставність вимог Відповідача.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частин 1, 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до унктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У позовній заяві Позивач вказує на те, що картка перебувала у нього і він не здійснював операцій по зняттю коштів вночі 19.01.2017р.

Але, докази надані відповідачем: виписка по карткових рахунках позивача від 19.01.2017р., чеки, інформація про транзакції, проведені у вказаний день (а.с.63-68, 81-84), свідчать, що авторизація позивача при доступі до карткового рахунку 19.01.2017р. вночі відбулась за фізичного пред'явлення спеціального платіжного засобу (картки) та електронної ідентифікації такого платіжного засобу (пін коду).

Вказане, підтверджує, правомірність дій, відповідача, який за зазначених обставинах відмовив позивачу у відшкодуванні сум вказаних операції.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист права споживача та стягнення з банку незаконно списаних з рахунку коштів з урахуванням відсотків, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.04.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.