Справа № 202/8096/16-ц
Провадження № 2/202/114/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк» про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк» про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, в якій посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки ВКС №685512, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №4354 від 25.12.2007р., позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 придбали по ? частини земельну ділянку площею 0,1065 га, кадастровий номер :03:189:0028, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд. 9 у гр. ОСОБА_8 Позивач на вказану земельну ділянку отримав державний акт на право власності ЯЖ №387637, виданий Управлінням земельних ресурсів у м. Дніпропетровську. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ВКС №685506, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №4343 від 25.12.2007р., ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали по ? частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд. 9 у гр. ОСОБА_8 Позивач зареєстрував своє право власності на частину домоволодіння в КП «ДМБТІ» 30.01.2008 року за №17550121. По договору іпотеки №11277732/11277415/11277583/11278370/11277496 від 26.12.2007 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_9, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №5852, вищевказане нерухоме майно було передано в іпотеку банку для забезпечення кредитних договорів № від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року. Іпотека зареєстрована в державному реєстрі 14 січня 2008 року за №6392505. З інформаційної довідки №76236315 від 19 грудня 2016 року позивачу стало відомо, що на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц було визнано право власності на нерухоме майно, яке належить позивачу за ОСОБА_3 та в подальшому перепродане гр. ОСОБА_5. Приватний нотаріус ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі, 26 квітня 2016 року винесла рішення №29416575 про реєстрацію права на земельну ділянку, яке належить позивачу за ОСОБА_3 19 квітня 2016 року відповідач зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на спірну земельну ділянку (номер запису 14321516). 26 квітня 2016 року відповідач винесла рішення №29416575 про реєстрацію прав на домоволодіння, яке належить позивачу, за ОСОБА_3 19 квітня 2016 року відповідач зареєструвала право власності на спірне домоволодіння за ОСОБА_3 (номер запису 14321301). Згідно інформаційної довідки №76236315 від 19.12.2016 року відповідачем було припинено іпотеку 19 квітня 2016 року, про що внесено відповідні відомості до реєстру 26 квітня 2016 року. Однак позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як позичальники банку не виконали зобовязання за кредитним договором, які забезпечені іпотекою. Отже на день проведення реєстраційних дій щодо непорухомого майна позивача, 19 квітня 2016 року, мало місце обтяження, яке перешкоджало вчиненню реєстрації. У звязку із чим просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №29416575 від 26 квітня 2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1065га, кадастровий номер :03:189:0028, та домоволодіння, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд. 9.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_10 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав клопотання, у якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила. У матеріалах справи міститься клопотання, у якому відповідач просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та проти їх задоволення заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. У матеріалах справи містяться письмові заперечення від представника відповідача ОСОБА_11, у яких остання зазначила, що відповідачем по справі було проведено розгляд заяв та прийняті відповідні рішення у суворій послідовності відповідно до п. 9 та п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Кабінетом Міністрів України 25 грудня 2015 року №1127, а саме нотаріусом було зареєстровано: 19.04.2016 року о 20:32:08 заяву №16574873 про державну реєстрацію обтяження, згідно якої ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц припиняє заборону на нерухоме майно; 19.04.2016 року о 20:49:33 заяву №16574952 про державну реєстрацію іншого права, згідно якої гр. ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц припиняє іпотеку; 19.04.2016 року о 20:56:28 заяву №16574993 про державну реєстрацію права власності, відповідно якої гр. ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц реєструє виникнення свого права. Оскільки спочатку було знято обтяження, припинено іпотеку, потім здійснено реєстрацію права власності, на час прийняття рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно жодного запису про обтяження чи іпотеку щодо спірних домоволодіння та земельної ділянки не існувало. Також зазначила, що при здійсненні реєстраційних дій нотаріус перевіряє відсутність заборон відчуження щодо конкретного нерухомого майна, яка на момент реєстрації була відсутня та перевіряє відсутність заборон та арештів щодо субєкта реєстраційних дій, тобто особи, яка звернулась до нотаріуса та яка визначена як власник майна у поданому на реєстрацію документі, тобто перевірка здійснювалась щодо ОСОБА_3 А тому на момент вчинення реєстраційних дій, 26 квітня 2016 року об 11:18:29 ніщо не заважало нотаріусу здійснити реєстраційні дії, як реєстратору.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки ВКС №685512, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №4354 від 25.12.2007р. (а.с.7), позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 придбали по ? частини земельну ділянку площею 0,1065 га, кадастровий номер :03:189:0028, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд. 9 у гр. ОСОБА_8 Позивач на вказану земельну ділянку отримав державний акт на право власності ЯЖ №387637, виданий Управлінням земельних ресурсів у м. Дніпропетровську (а.с.9).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ВКС №685506, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №4343 від 25.12.2007р. (а.с.10), ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали по ? частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд. 9 у гр. ОСОБА_8 Позивач зареєстрував своє право власності на частину домоволодіння, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ДМБТІ» 30.01.2008 року за №17550121 (а.с.14).

26 грудня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_9, було укладено договір іпотеки №11277732/11277415/11277583/11278370/11277496, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №5852, відповідно до якого для забезпечення кредитних договорів № від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року, іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю земельну ділянку загальною площею 1065,00кв.м. та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, буд. 9. Іпотека зареєстрована в державному реєстрі 14 січня 2008 року за №6392505.

Згідно інформаційної довідки №76236315 від 19 грудня 2016 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2 було зареєстровано: 19.04.2016 року о 20:32:08 державну реєстрацію обтяження, згідно на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц припиняє заборону на нерухоме майно; 19.04.2016 року о 20:49:33 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц припиняє іпотеку; 19.04.2016 року о 20:56:28 державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності.

Згідно п. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Відповідно до преамбули Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно зі ст. 1 ЗУ №1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно ст. 9 ЗУ №1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом; рішень судів, що набрали законної сили.

У відповідності з частиною тринадцятою статті 15 Закону №1952-IV » (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

25 грудня 2015 року постановою №1127 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені Порядком (пункти 6 - 9 Порядку).

За правилами пункту 12 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обовязково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені Законом №1952 (пункт 24 Порядку).

Пунктом 4 та 5 статті 24 Закону №1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Аналіз приведених норм матеріального закону дає суду підстави для висновку про те, що наявність у відповідному реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11.11.2014 року у справі №21-357а14.

Як убачається з матеріалів справи, під час вчинення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 дій з державної реєстрації переходу прав власності на спірне нерухоме майно, діяла заборона відчуження цього нерухомого майна на підставі договору іпотеки №11277732/11277415/11277583/11278370/11277496.

Згідно Інформаційної довідки №77131993 від 27.12.2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 07.10.2015 року зареєстровано та не знято арешт всього нерухомого майна (номер запису 11513581, обтяжувач Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ). В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровані та не зняті записи №6321917 від 26.12.2007 року, №6322100 від 26.12.2007 року; №6322275 від 26.12.2007 року про заборону відчуження нерухомого майна земельної ділянки по вул. Паризької Комуни, 9 в м.Дніпропетровську. В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано та не знято запис №13459475 від 28.12.2012 року про арешт його майна (обтяжувач Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ). Отже на день проведення реєстраційних дій щодо непорухомого майна позивача, 19 квітня 2016 року, мало місце обтяження, яке перешкоджало вчиненню реєстрації.

Реєстраційні дії були вчинені нотаріусом на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11.10.2013 року по справі №123/1947/13-ц. За результатами пошуку вказаного судового рішення по справі №123/1947/13-ц у Єдиному реєстрі судових рішень встановлено його відсутність, а за вказаним номером справи значиться ухвала суду від 04.04.2013 року про залишення цивільного позову про визнання права на спадкування без розгляду. Отже, при прийняті документів для вчинення реєстраційних дій нотаріусом в порушення пункту 12 Порядку не було належним чином перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону не було належним чином.

За таких обставин відповідні дії та рішення державного реєстратора не узгоджувалися з вимогами чинного законодавства, отже заявлений позов має бути задоволений.

За змістом частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 16 ЦК способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з частино першою статті 393 ЦК правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування , який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 393 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №29416575 від 26 квітня 2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1065 га, кадастровий номер :03:189:0029 та домоволодіння (літ. Ф-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г-сарай, літ. Д,Е убиральні, №1-6 споруди, 1.П,Ш.1У замощення), які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Паризької Комуни, будинок №9.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Г. Зосименко