РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Красновський В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 02.02.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними за спільні кошти була придбана квартира №14 по вул.І.Кулика,31, корпус 7 в м.Херсоні та належить їм на праві спільної сумісної власності. Право власності на квартиру оформлено на відповідача ОСОБА_2, угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №14 по вул.І.Кулика,31, корпус 7 в м.Херсоні.

Ухвалою від 13.07.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ім. правовідносини.

Згідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором .

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб. розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до приписів ч2, ч.3 ст.325 ЦК України можуть бути будь які види майна, за винятком тих, які згідно до закону не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.1996 року, що підтверджується актовим записом № 29 від 1996 року складеним Херсонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.10.2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №607 від 20.10.2009 року, ОСОБА_2 є власником квартири №14 по вул.І.Кулика,31, корпус 7 в м.Херсоні. Право власності зареєстровано в ХДБТІ 09.11.2009 року № 84509,в книзі №214.

Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено набуття в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на квартиру №14 по вул.І.Кулика,31, корпус 7 в м.Херсоні.

Відповідачем не надано жодних допустимих доказів того, що квартира не є спільним майном подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на те, що набуття майна під час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, яка відповідачем спростована не була суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 325, 368 ЦК України, ст. ст. 60, 69-70 СК України, керуючись ст. ст. 6-13, 76-79, 81, 137, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири №14 по вул.І.Кулика,31, корпус 7 в м.Херсоні.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко