Справа № 404/7053/14-ц
Номер провадження 2/404/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації, Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності та усунення перешкод в користуванні майном , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, зазначивши третіми особами Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації та Другу Кіровоградську державну нотаріальну контору, по якій просив виділити йому в натурі кв. АДРЕСА_1, яка складається з коридору пл. 5,9 кв.м. (№1-1), житлової кімнати пл. 15,8 кв.м. (№1-2), кухні пл. 11,3 (№1-3), житлової кімнати пл. 12,9 кв.м. (№1-4); визнати за ним право приватної власності на кв. АДРЕСА_1; в рахунок відшкодування власності, а саме підсобних будівель житлового будинку АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача вартість підсобних будівель житлового будинку АДРЕСА_1, яка буде визначена за висновком судово-технічної експертизи, призначеної судом, та грошові кошти на відшкодування завданої позивачу та його родині моральної шкоди у сумі 50 000 грн.; припинити право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на підсобні будівлі житлового будинку АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на користь позивача 467,44 грн. за ремонтно-експлуатаційні роботи по відновленню водопроводу; витрати на правову допомогу в розмірі 3030 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частинах домоволодіння АДРЕСА_1. Між сторонами систематично виникають суперечки стосовно порядку користування земельною ділянкою. Відповідач перешкоджає нормальному проживанню позивачеві, з приводу чого позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно врегулювання становища щодо налагодження добросусідських відносин, але пропозиції позивача були проігноровані. Крім того, відповідач не погоджується укласти з позивачем в порядку ч. 3 ст. 364 ЦК України нотаріальний договір про порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою. Також позивач зазначає, що відповідач користується земельною ділянкою за вищевказаною адресою більшою часткою ніж 1/2 частки. У вказаних діях відповідача позивач вбачає порушення свого права спільної часткової власності на 1/2 частку земельної ділянки.

Зазначає також, що відповідачем без дозволу позивача були знесені підсобні будівлі, які знаходились на спільній земельній ділянці, а саме: Літ. Б - літня кухня, Літ. В - сарай, Літ. Д - погріб, Літ. Г - вбиральня, Літ. К - вбиральня, зазначені у технічному паспорті, а також Літ. Л - баня. Водопровід та туалет були в загальному користуванні сторін, проте відповідач їх зруйнувала, а водопровід загорнула та обгородила парканом.

В ході розгляду справи позивач заявами від 25.09.2014 року /т.1, а.с. 42-43/, від 10.10.2014 року /т.1, а.с. 58-59/, від 25.11.2014 року /т.1, а.с. 98/ неодноразово збільшував позовні вимоги та просив також виділити позивачу в натурі належну йому ? частку земельної ділянки із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності з відповідачем, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в частці яка буде визначена за висновком судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом; стягнути моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.

Ухвалою суду від 27 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації, Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності і визначення порядку користування майном та відшкодування власності власнику підсобних будівель в зв'язку зі знесенням надвірних будівель в частині позовних вимог про виділення в натурі кв. АДРЕСА_1, яка складається з коридору пл. 5,9 кв.м. (№1-1), житлової кімнати пл. 15,8 кв.м. (№1-2), кухні пл. 11,3 (№1-3), житлової кімнати пл. 12,9 кв.м. (№1-4); визнання права приватної власності на кв. АДРЕСА_1; стягнення в рахунок відшкодування власності, а саме підсобних будівель житлового будинку АДРЕСА_1, з ОСОБА_2 на користь позивача вартості підсобних будівель житлового будинку АДРЕСА_1, яка буде визначена за висновком судово-технічної експертизи, призначеної судом було залишено без розгляду /т.1, а.с. 99-100/.

09.07.2015 року представник позивача уточнив позовну вимогу про виділення позивачу в натурі належну йому ? частку земельної ділянки із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності з відповідачем, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та остаточно просив провести поділ в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 586,69 кв.м. між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, складеного експертом Приватного підприємства «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» Лященко Т.М.; виділити ОСОБА_1 суцільну земельну ділянку площею 293,35 кв.м., що відповідає його ідеальній частці ? (в графічному додатку №6 зазначено жовтим кольором), обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-Б-1; виділити ОСОБА_2 суцільну земельну ділянку площею 253,94 кв.м., що відповідає її ідеальній частці ? (в графічному додатку №6 зазначено синім кольором), обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-В-Г-А-1 та земельну ділянку під частиною житлового будинку літ. «А,а», площею 39,4 кв.м. /т.1, а.с. 177/.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації, Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності, стягнення моральної шкоди, припинення права приватної спільної часткової власності в частині позовних вимог про стягнення грошових коштів на відшкодування завданої позивачу та його родині моральної шкоди у сумі 80 000 грн.; припинення право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на підсобні будівлі житлового будинку АДРЕСА_1; стягнення з відповідача на користь позивача 467,44 грн. за ремонтно-експлуатаційні роботи по відновленню водопроводу; витрати на правову допомогу в розмірі 3030 грн.; визнання права приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в частці яка буде визначена за висновком судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом залишено без розгляду.

Враховуючи викладене остаточно предметом розгляду первісної позовної заяви є наступні позовні вимоги: провести поділ в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Кіровограді загальною площею 586,69 кв.м. між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, складеного експертом Приватного підприємства «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» Лященко Т.М.; виділити ОСОБА_1 суцільну земельну ділянку площею 293,35 кв.м., що відповідає його ідеальній частці ? (в графічному додатку №6 зазначено жовтим кольором), обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-Б-1; виділити ОСОБА_2 суцільну земельну ділянку площею 253,94 кв.м., що відповідає її ідеальній частці ? (в графічному додатку №6 зазначено синім кольором), обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-В-Г-А-1 та земельну ділянку під частиною житлового будинку літ. «А,а», площею 39,4 кв.м.

Представник відповідача в ході розгляду справи позовні вимоги не визнала та 25.11.2014 року звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», по якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою, яка належить їй та ОСОБА_1 на праві спільної частковою власності відповідно до схеми №2 Висновку спеціаліста ОКП КООБТІ від 22.10.2014 року; усунути перешкоди в користуванні майном шляхом знесення туалету, який відповідач побудував безпосередньо біля частини житлового будинку, яка належить позивачу відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2015 року /т.1, а.с. 69-71/.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.1975 року був встановлений порядок користування земельною ділянкою для попередніх власників, однак ними не дотримувався та сторонам про наявність рішення суду не було відомо.

Також відповідач добудував прибудову літ. а2 та надбудову літ. А2, туалет, який безпосередньо встановлений біля частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2005 року.

З метою врегулювання спору ОСОБА_2 звернулась до спеціалістів ОКП КООБТІ та їй було надано можливий варіант користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників.

Також просить усунути перешкоди в користуванні майном шляхом знесення туалету, який відповідач побудував безпосередньо біля частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2, адже він побудований з порушенням будівельних норм.

Ухвалою суду від 27 листопада 2014 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні майном та об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» та Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності і визначення порядку користування майном та відшкодування власності власнику підсобних будівель в зв'язку зі знесенням надвірних будівель до спільного розгляду /т.1, а.с. 102-103/.

В ході розгляду справи, а саме: 20.03.2018 року представник відповідача уточнила зустрічні позовні вимоги та просила встановити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована в АДРЕСА_1, загальною площею 586,69 кв.м. та яка належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності шляхом поділу земельної ділянки між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №54 від 03.08.2016 року; усунути перешкоди в користуванні майном шляхом знесення туалету, який відповідач побудував безпосередньо біля частини житлового будинку, яка належить позивачу відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2015 року /т.3, а.с. 8/.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнали.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, підтримала зустрічні позовні вимоги.

Представник третьої особи ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглядати справу без участі представника за наявними матеріалами.

Представник третьої особи по первісному позову Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Експерт Хомутенко Д.Г. в судовому засіданні надав відповіді на запитання сторін. Зокрема на питання представника позивача чи розглядалась частина земельної ділянки площею 18,85 кв. м., що виділяється відповідачу ОСОБА_2, на яку пропонується накласти сервітут на право доступу для догляду за будівлею прибудови житлової літ А 1 та проведення її поточного ремонту, для позивача ОСОБА_1, як доступ до горища. Експерт пояснив, що ним розглядалась технічна можливість варіанту, наданого на дослідження, в якому було зазначено які земельні ділянки надавались для доступу на обслуговування будинку. Також вказав, що технічно доступ до горища можливий з будь-якої частини покрівлі, тому необхідність влаштування нового доступу до горища ним не розглядалось під час проведення даної експертизи. При цьому зазначив, що ним запропонований сервітут, а питання постійного чи періодичного користування земельної ділянкою не належить до компетенції експерта, а є правовим питанням.

Експерт Лященко Т.М. зазначила, що при проведенні нею експертизи враховувалась технічна можливість з мінімальним використанням площі загального користування земельною ділянкою, а також розглядались варіанти найбільш доцільні з використанням нерухомості на даній земельній ділянці. Суду запропоновані всі можливі доцільні варіанти користування земельною ділянкою відповідно до часток співвласників будинку. Запропоновані варіанти узгоджуються з будівельними нормами та з максимальним дотримання прав співвласників. Варіант, що пропонувався представником відповідача вважає недоцільним. На питання представника відповідача щодо користування водопроводом пояснила, що у висновку передбачений доступ до водопроводу для обох сторін.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши експертів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та часткового задоволення зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить ? частина будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці розміром 600 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Ждановою Т.В., за реєстровим №2 2192 /т.1, а.с. 12-13/.

Згідно договору на зазначеній земельній ділянці розташовано один цегляний будинок загальною житловою площею 29,43 кв.м., до якого примикають надвірні споруди: сарай Б, вбиральня Г, погріб Д, ворота, водопровід.

ОСОБА_2 також є власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кіровограді, по АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 01.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Корчак Л.В., зареєстровано в реєстрі за №3343 /т.1, а.с. 72/.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 20.07.2009 року, ОСОБА_1 на підставі сесії Кіровоградської міської від 6 листопада 2008 року №1509 належить ? частина земельної ділянки площею 586,69 кв.м. у межах згідно з планом по АДРЕСА_1 для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Співвласником вказаної ділянки є ОСОБА_2 /т.1, а.с. 19-20/.

Наразі співвласники земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 згоди щодо користування та поділу земельної ділянки досягнути не можуть.

У відповідності до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

У відповідності до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У відповідності до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Статтею 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Ухвалою суду від 27 листопада 2014 року у зв'язку з тим, що для об'єктивного, повного та всебічного дослідження обставин справи необхідні спеціальні знання в галузі будівництва, по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Науково-дослідної лабораторії судових експертиз /т.1, а.с. 106-108/.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи «Науково-дослідної лабораторії судових експертиз» №2 від 29.05.2015 року, фактичне користування земельною ділянкою не відповідає правовстановлюючим документам, а саме державному акту серія НОМЕР_1 від 20.07.2009 року. Ідеально відповідно до площі земельної ділянки 586,69 кв.м. співвласникам належить: ОСОБА_1 - 293,35 кв.м., ОСОБА_2 - 293,34 кв.м, проте ОСОБА_2 користується більшою по площі земельною ділянкою відповідно до ідеальної, а саме: 353,3 кв.м., в тому числі під будівлями 119,9 кв.м., а ОСОБА_1 - 203,3 кв.м., в тому числі під житловим будинком площею 105,2 кв.м. /т.1, а.с. 132-154/.

Співвласники домоволодіння фактично користуються наступними будівлями та спорудами: ОСОБА_1 - частиною житлового будинку літ. «А», частиною прибудови літ. «а», прибудовою літера «А1», житловою надбудовою літ. «А2» (самочинно збудованою), прибудовою літ. «а1», прибудовою літ. «а2» (самочинно збудованою), навіс літ. «а3», вбиральня (самочинно збудована); ОСОБА_2 - частиною житлового будинку літ. «А», частиною прибудови літ. «а», гараж літ. «М» (самочинно збудований), житлова надбудова літ. «М1» (самочинно збудована), погріб літ. «м» (самочинно збудований), металеві; водопровід «+» знаходиться у спільному користуванні.

Відповідно копії технічного паспорта на домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленого ОКП «Кіровоградське об'єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 30.08.2005 року /т.1, а.с. 14-18/, на території домоволодіння зазначено господарські будівлі літ. «Б» - літня кухня, «В» - сарай, літ. «Д» - погріб, літ. «Л» - баня, літ. «К,Г» - вбиральні, які на час дослідження відсутні на території домоволодіння.

Експертом було запропоновано п'ять варіантів поділу земельної ділянки, при цьому кожний варіант пропонує встановлення сервітуту для проходу та обслуговування житлового будинку позивачу або відповідачу, варіантів поділу спірної земельної ділянки в натурі без встановлення сервітуту експертом запропоновано не було.

Після ознайомлення з висновком експертизи, представник позивача уточнив позовні вимоги та просив провести поділ в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 586,69 кв.м. між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, виділивши ОСОБА_1 суцільну земельну ділянку площею 293,35 кв.м., що відповідає його ідеальній частці ? (в графічному додатку №6 зазначено жовтим кольором), обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-Б-1; виділити ОСОБА_2 суцільну земельну ділянку площею 253,94 кв.м., що відповідає її ідеальній частці ? (в графічному додатку №6 зазначено синім кольором), обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-В-Г-А-1 та земельну ділянку під частиною житлового будинку літ. «А,а», площею 39,4 кв.м. /т.1, а.с. 177/.

Вказаний варіант №4 поділу земельної ділянки пропонував виділити ОСОБА_1 в особисте користування суцільну земельну ділянку площею 293,35 кв.м., в тому числі під житловим будинком площею 105,2 кв.м.; виділити ОСОБА_2 суцільну земельну ділянку площею 253,94 кв.м. та земельну ділянку під частиною житлового будинку літ. «А,а» площею 39,4 кв.м., якою вона користується, в тому числі під житловими будинками площею 119, 9 кв.м. Вхід на земельні ділянки залишається через хвіртку (ворота) з АДРЕСА_1.

Площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам, відповідають ідеально належної відповідно до частки ? в праві власності виходячи з площі земельної ділянки. Графічно запропонований варіант виділу представлено в додатку № 6 до Висновку.

При даному варіанті для забезпечення можливості проходу співвласнику ОСОБА_2 на територію земельної ділянки, що пропонувалось виділити ОСОБА_1 для можливості проходу до житлового будинку та обслуговування зовнішніх стін житлового будинку літ. «Аа» в частині, що належить їй, встановити земельний сервітут площею 21,8 кв.м. та лінійним розміром 1,0х5,92х6,78х2,34х1,0х2,32х2,5х5,29х1,0х4,29х8,28х4,93.

Представник відповідача, вважаючи, що наданий висновок експерта є неповним, так як надані варіанти поділу фактично представляють собою один варіант, який враховує інтереси позивача, просила призначити по справі додаткову експертизу та запропоновано на розгляд експерта ще один варіант поділу земельної ділянки, який було підготовлено інженером-землевпорядником /т.1, а.с. 238-239/.

Ухвалою суду від 09 грудня 2015 року по справі було призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Науково-виробниче підприємство УкрСпецБудЕкспертиза» та поставлено на розгляд експертів запропонований представником відповідача варіант розподілу земельної ділянки /т.1, а.с. 254-255/.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи ТОВ «Науково-виробниче підприємство УкрСпецБудЕкспертиза» №54 від 03.08.2016 року, у зв'язку з невідповідністю меж земельної ділянки зареєстрованих в Державному земельному кадастрі та меж зазначених у представленому на розгляд експертизи варіанті поділу земельної ділянки, а також відсутності згідно такого варіанту доступу ОСОБА_1 до тильної сторони прибудови житлової літ. А1 для її догляду та проведення поточного ремонту, поділ згідно представленого варіанту являється технічно не можливим /т.2, а.с. 113-131/.

Експертом було запропоновано можливий варіант поділу земельної ділянки за умови переходу вигрібної ями літ. Н в користування ОСОБА_1 або відновлення частини земельної ділянки в первісний стан шляхом демонтажу та засипання вигрібної ями літ. Н, а саме: виділити ОСОБА_2 частину земельної ділянки кадастровий номер площею 293,31кв.м.; виділити ОСОБА_1 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 154,13кв.м., та частину земельної ділянки кадастровий номер площею 139,18кв.м., на частину земельної ділянки площею 9,75кв.м., що виділяється відповідачу ОСОБА_2 накласти сервітут на право проїзду та проходу на земельну ділянку площею 139,18 кв.м., що виділяється позивачу ОСОБА_1, та на частину земельної ділянки площею 18,58 кв.м., що виділяється відповідачу ОСОБА_2 накласти сервітут на право доступу для догляду за будівлею прибудови житлової літ. А1 та проведення її поточного ремонту, для ОСОБА_1.

В матеріалах цивільної справи наявна письмова заява представника відповідача від 12.07.2016 року, якою зазначено, що в разі прийняття рішення про виділ позивачу частини земельної ділянки, на якій розташована вигрібна яма літ. Н, відповідач не буде заперечувати про перехід даного об'єкта у власність та користування ОСОБА_1, або зобов'язалась відновити первісний стан даної частини земельної ділянки шляхом її засипання /т.2, а.с. 92/.

Проте, позивач в судовому засіданні заперечив проти встановлення запропонованого варіанту розподілу земельної ділянки відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи ТОВ «Науково-виробниче підприємство УкрСпецБудЕкспертиза» №54 від 03.08.2016 року, так як йому буде виділено дві окремі земельні ділянки площею 154,13 кв.м. та площею 139,18 кв.м., а також встановлено два земельні сервітути: один - площею 18,58 кв.м. шириною 1 кв.м. для догляду за будівлею прибудови житлової літ. А1 та проведення її поточного ремонту та інший - площею 9.75 кв.м. на право проїзду та проходу між виділеними йому в натурі земельними ділянками.

Вказує, що відповідач більшу частину часу в будинку не проживає, так як знаходиться за кордоном, під час виділення в натурі земельних ділянок може встановити огорожі та чинити перешкоди в доступі до відокремленої земельної ділянки та не буде дотримуватись встановлених сервітутів, що позбавить його також можливості обслуговувати тильну сторону прибудови житлової літ. А1.

На запропонований позивачем варіант поділу земельної ділянки №4 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз, представник відповідача не погодилась, так як при встановленні вказаного варіанту їй виділяється земельна ділянка площею 253,94 кв.м., яка довжиною 25,83 кв.м. та шириною 3 кв.м., що фактично ускладнить проїзд та прохід до надбудови житлової «М1» та гаража «М».

До частини будинку «Аа», що належить ОСОБА_2, можливо буде потрапити лише через вказану земельну ділянку та потім через встановлений земельний сервітут площею 21,8 кв.м., тобто фактично обійшовши всю територію земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, інтересів сторін, вважає за можливе провести розподіл житлового будинку за варіантом 2 поділу земельної ділянки (графічний додаток № 4) висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз, виділивши ОСОБА_1 з часткою - 1/2 земельну ділянку площею 293,35 кв.м., обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-Б-1. Вхід на земельну ділянку залишити через хвіртку (ворота) з АДРЕСА_1. (B графічному додатку зображено жовтим кольором.); виділивши ОСОБА_2 з часткою - 1/2 земельну ділянку площею 293,34 кв.м., яка складається з суцільної земельної ділянки площею 253,94 кв.м., обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-В-Г-А-1, та земельної ділянки під частиною житлового будинку літ. «А,а» площею 39,4 кв.м., якою користується ОСОБА_2. Вхід на земельну ділянку залишити через хвіртку (ворота) з АДРЕСА_1. (B графічному додатку зображено синім кольором.) та встановивши ОСОБА_2 земельний безоплатний сервітут без визначення строку для можливості проходу до житлового будинку та обслуговування зовнішніх стін житлового будинку літ. «Аа» в частині, що належить ОСОБА_2, на частину земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_1, площею 22,3 кв.м. та лінійним розміром 3,8х1,0х2,86х4,92х10,26х5,29х4,29х8,28х4,93, що зазначено сірим кольором в додатку № 4 до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року.

Суд вважає, що провівши розподіл спільної земельної ділянки за вказаним варіантом, будуть в повній мірі враховані інтереси обох співвласників, адже ширина частини земельної ділянки, яка виділяється відповідачу площею 253,94 кв.м. буде більшою (3,13 кв.м.), ніж у варіанті запропонованому позивачем.

Також, з цієї ділянки ОСОБА_2 зможе потрапити через земельну ділянку площею 22,3 кв.м., на яку встановлено сервітут, до частини будинку літ. «Аа», що їй належить, пройшовши від хвіртки (воріт) 8,54 м., а не через всю територію земельної ділянки.

Крім того, суд вважає, що вказаний варіант розподілу земельної ділянки не порушить права ОСОБА_1, та крім того такий варіант №2 суттєво не відрізняється від варіанту №4, який просив встановити позивач.

Так, згідно із ч. 1ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема, права проходу та проїзду на велосипеді; право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст. 102 ЗК України дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках:

а) поєднання в одній особі суб'єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки;

б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут;

в) рішення суду про скасування земельного сервітуту;

г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут;

ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років;

д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом. На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках:

а) припинення підстав його встановлення;

б) коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.

Згідно із ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що сервітут - це обмежене платне або безоплатне користування чужим нерухомим майном з метою задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до положень ч. 3ст. 402 ЦК України, спір про встановлення сервітуту вирішується судом у разі недосягнення домовленості про його встановлення.

Таке трактування ч. 3 ст. 402ЦК України встановлює умови вирішення спору в судовому порядку із якої вбачається, що якщо особа, яка вимагає встановлення сервітуту, не зверталась до власника нерухомого майна з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту, в неї відсутня підстава для звернення до суду.

Відповідно до п. 38 Постанова пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" звертається увага судів на те, що при вирішенні спорів про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється стосовно певного об'єкта і не залежить від власників цих об'єктів, оскільки його дія зберігається в разі переходу права на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а в разі встановлення особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті401, пункт 6 частини першої статті406 ЦК). Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК. Зазначений перелік не є вичерпним.

Відповідно до п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом поділу в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 586,69 кв.м. між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно варіанту 2 поділу земельної ділянки (графічний додаток № 4) висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення туалету, який відповідач побудував безпосередньо біля частини житлового будинку, яка належить позивачу відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2015 року, то вони підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В силу ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує, власник не може використовувати свою власність на шкоду правам громадян.

У відповідності до ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За статтею 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і дотримуватися правил добросусідства.

В силу ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно ст.104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

В силу ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни мають право на безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Згідно ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об'єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Згідно п. 3.26 ДБН 360-92* Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень, у відповідності до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об'єднувати на суміжних ділянках.

Ці норми є обов'язковими для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи №54 від 03.08.2016 року, вбиральня та сарай, розташовані на земельній ділянці, але не зазначені в технічному паспорті, що унеможливило їх врахування під час розгляду варіанту поділу земельної ділянки.

Проте, з графічного додатку до вказаного висновку експертизи, де зазначені контури будівель вбиральні та сараю, вбачаться, що туалет побудовано на відстані приблизно 1 м. до стіни частини будинку «Аа» , що належить ОСОБА_2 /т.2, а.с. 131/.

Аналізуючи подані сторонами суду докази, суд робить висновки про те, що позивач по зустрічному позову має право на безпечне проживання та на дотримання сусідом санітарних та будівельних норм, а відповідачем її права і інтереси порушені, і це порушення суд вважає істотним, тому зустрічні позовні вимоги в частині усунення ОСОБА_2 перешкод в користуванні майном шляхом знесення туалету, який побудований біля частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 є підставними.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує судовий збір на відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 89, 126 ЗК України; ст.ст. 23, 355, 356, 358, 364, 386, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації, Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності - задовольнити частково.

Провести поділ в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 586,69 кв.м. між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно варіанту 2 поділу земельної ділянки (графічний додаток № 4) висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз.

Виділити ОСОБА_1 з часткою - 1/2 земельну ділянку площею 293,35 кв.м., обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-Б-1. Вхід на земельну ділянку залишити через хвіртку (ворота) з АДРЕСА_1. (B графічному додатку зображено жовтим кольором.)

Виділити ОСОБА_2 з часткою - 1/2 земельну ділянку площею 293,34 кв.м., яка складається з суцільної земельної ділянки площею 253,94 кв.м., обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-В-Г-А-1, та земельної ділянки під частиною житлового будинку літ. «А,а» площею 39,4 кв.м., якою користується ОСОБА_2. Вхід на земельну ділянку залишити через хвіртку (ворота) з АДРЕСА_1. (B графічному додатку зображено синім кольором.)

Встановити ОСОБА_2 земельний безоплатний сервітут без визначення строку для можливості проходу до житлового будинку та обслуговування зовнішніх стін житлового будинку літ. «Аа» в частині, що належить ОСОБА_2, на частину земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_1, площею 22,3 кв.м. та лінійним розміром 3,8х1,0х2,86х4,92х10,26х5,29х4,29х8,28х4,93, що зазначено сірим кольором в додатку № 4 до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2015 року.

Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності та усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні майном шляхом знесення туалету, який побудований біля частини житлового будинку НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, в місті Кропивницькому, яка належить ОСОБА_2.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.04.2018 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда