Справа № 308/2742/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Вереш А.В.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення немайнової шкоди заподіяної порушенням немайнових прав,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення немайнової шкоди заподіяної внаслідок порушення вимог законодавства України з питань Санітарних норм допустимої гучності звучання звуковідтворювальних і звукопідсилювальних пристроїв . Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на четвертому поверсі будинку у власній квартирі. За адресою м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5 в приміщенні готелю «Закарпаття», навпроти її будинку, знаходиться розважальний заклад «Outsider», де здійснює діяльність Відповідач. В приміщенні зазначеного розважального закладу, протягом 2015-2016 років на вихідні та святкові дні у вечірній час проводились концерти та дискотеки з використанням потужної звуковідтворювальної апаратури. Позивач зазначає, що Відповідач здійснював діяльність закладу з порушенням вимог законодавства , а саме за відсутності погодження цілодобового режиму роботи Ужгородською міською радою, Відповідач здійснював діяльність, повязану зі створенням шуму, після 22 години.

Відповідач такими діями примушує позивача та його сімю слухати небажаний для них шум шляхом використання звуковідтворювальної та звукопідсилювальної апаратури у спосіб занадто сильно чутний у їх оселі у нічний час , чим створює позивачу нестерпні умови для проживання..

З метою припинення порушення законодавства України, наведення громадського порядку позивач зверталася за телефоном 102 ,зокрема протягом 2016 року зареєстровано 39 викликів про порушення Закону України №4004-12 від 24.02.1994 року та громадського порядку та тиші.

Позивач вказує на те, що 03 грудня 2016 року звернулася до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві зі скаргою на порушення тиші в нічний час після 22-00 год. в розважальному закладі «Outsider». За результатами розгляду звернення відносно Відповідача було запроваджено протокол про адміністративне правопорушення та за наслідками розгляду протоколу адміністративною комісією Ужгородської міської ради винесено постанову від 17.01.2016 року, якою Відповідача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП.

Відповідач, своїми діями, створює багато незручностей для позивача , в тому числі напружену обстановку у сім'ї, що згодом виливається у конфлікти, як наслідок психологічного та нервового перевантаження.

Вказує, що шум, який створює розважальний заклад , значно впливає на психологічний стан позивача та членів сімї, викликає неврози, недосипання.

Така тривала, неправомірна поведінка відповідача завдала позивачу, як зазначає остання моральної шкоди, що виразилась у моральних переживаннях, порушенні стосунків з оточуючими людьми зв'язку з браком часу на відпочинок та постійну втому з причин ситуації, що склалася, постійним нервовим напруженням, нервозності, роздратування та втоми, які проявились внаслідок неправомірних дій відповідача, а також позивач змушена була неодноразово скаржитися до правоохоронних органів, що підтверджується листом ГУНП в Закарпатській області щодо 39 звернень на порушення тиші розважальним закладом «Outsider».

З врахуванням викладеного позивач просить суд , ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду завдану систематичним порушенням немайнових прав в сумі 50 000, 00 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в межах позовної заяви в повному обсязі, просив їх задоволити з підстав викладених у позові. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зокрема вказав, що в приміщенні готелю «Закарпаття», навпроти будинку позивача , працював нічний розважальний заклад «Outsider», де проводились концерти та дискотеки, шум від яких розповсюджувався , чим створювались нестерпні умови для проживання позивача, яка проживає на відстані 100 метрів від закладу. Позивач була змушена звертатись до органів Національної поліції, зафіксовано 39 викликів та до різних інстанцій. Просив суд врахувати, що працівниками поліції був запроваджений протокол про адміністративне правопорушення, який був розглянутий адміністративною комісією виконавчого комітету Ужгородської міської ради за наслідками розгляду якої винесена постанова про притягнення відповідача ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності . Вказує на те, що вказані факти свідчать про порушення відповідачем вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Просив суд врахувати, що виконавчим комітетом Ужгородської міської ради нічний режим розважального закладу «Outsider» не погоджувався, а отже зпклад повинен дотримуватись режиму роботи , після 22 год. 00 хв . забороняється будь який шум. Вказав на те, що при зачинених вікнах чути шуми в приміщенні квартири , що створює несприятливі умови для відпочинку , негативно впливає на працездатність , чим порушує права позивача .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. Зокрема вказав, що відсутнє посилання на конкретні дії відповідача якими завдана моральна шкода. Вказав, що матеріали справи не містять належних доказів про факти завищеного рівня шуму від діяльності закладу «Outsider», не підтверджено наявність моральної шкоди від такого шуму, а саме відсутні висновки лікарів, чеки з аптеки чи медичних закладів та наявність причинного звязку між шкодою і діями відповідача . Просив врахувати, що на другому поверсі приміщення готелю «Закарпаття» розміщався інший розважальний заклад Клепач , який можливо і міг порушувати права позивача. Однак уповноважені органи не дослідили належнім чином відомості про альтернативне джерело шуму, яким міг наноситись дискомфорт позивачу. Просив суд відмовити в задоволенні позову за недоведеністю.

22.08.2017 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та письмові заперечення з додатками.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 був співвласником клубу «Outsider», розташованого за адресою м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5. У даному клубі періодично відбуваються « живі виступи» під час яких виступають різні гурти, що стверджується письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 07.12.2016 року, які відібрані ст. інспектором УПП в м. Ужгороді та Мукачево і вказані обставини сторонами визнаються, а відтак в силу ст.. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради від 17.01.2016 року ОСОБА_5 визнано винним, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження, а саме за те, що 03.12.2016 року близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_5 в клубі «Outsider», на пл. ОСОБА_1 і Мефодія, 5 вмикав голосно музику, чим порушив тишу та спокій громадян.

Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_5 у вчиненні 03.12.2016 року близько 22 год. 40 хв. порушення вимог правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях встановлена та повністю доведена рішенням у адміністративній справі.

Проведеним дослідженням шумового навантаження встановлено, що рівень шуму від звуковідтворювальної апаратури та живої музики, яка застосовується у клубі «Outsider», в жилій кімнаті квартири позивача, а саме в спальній кімнаті, не перевищує допустимих санітарними нормами рівнів шуму, що підтверджується протоколом проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку № 4 від 03.12.2016 року.

Проведеним дослідженням шумового навантаження встановлено, що рівень шуму від звуковідтворювальної апаратури та живої музики, яка застосовується у клубі «Outsider», на прилеглій території до будинку № 51 по пр. Свободи не перевищує допустимих санітарними нормами рівнів шуму, що підтверджується протоколом проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку № 5 від 03.12.2016 року.

Як встановлено судом, виконкомом Ужгородської міської ради нічний режим роботи розважального закладу «Outsider», протягом року не погоджувався, тобто даний заклад повинен дотримуватись режиму роботи з 08.00 год. до 22.00 год. ( в літній період до 23.00 год)., що стверджується даними листів виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 31.08.2016 року та від 03.10.2016 року .

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Так, за правилами ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі - Закону) визначено, що громадяни мають право на відшкодування шкоди, завданої їх здоров'ю внаслідок порушення підприємствами, установами, організаціями, громадянами санітарного законодавства.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року визначено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані, зокрема, вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об'єкти) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону, шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів (ч. 3 ст. 24 Закону).

Частиною 5 ст. 24 вказаного Закону визначено, що сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів.

Таким чином приписами діючого законодавства враховано права жителів житлових будинків, адже в із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів, заходи мають закінчуватися до 22 години.

Аналізуючи вищезазначені письмові докази у сукупності з поясненнями сторін, суд вважає переконливо доведеним перед судом факт наявності порушення відповідачем правил тиші.

Твердження представника відповідача про відсутність доказів на обґрунтування позовних вимог позивача , судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються, як поясненнями позивача так і матеріалами справи, що були ретельно досліджені в ході розгляду справи.

Зокрема, суд враховує, що вина відповідача ОСОБА_5 у вчиненні 03.12.2016 року близько 22 год. 40 хв. порушення вимог правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях встановлена постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради від 17.01.2016 року , якою ОСОБА_5 визнано винним, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження.

Зазначений доказ доводить протиправність поведінки відповідача щодо порушення тиші в нічний час, обов»язок дотримуватись якої встановлено спеціальними законами - Законом України «Про тишу в Україні»та Законом України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" (в редакції Закону України від 03.06.2004 року №1745-12004 року №1745-1V), яким визначено часові рамки, в межах яких шум визначається як правопорушення. Відповідно до статті 24 вказаного Закону житлові будинки та прибудинкові території належать до захищених об'єктів, на яких діють часові обмеження. Так, зокрема, визначено, що у нічний час із двадцять другої до восьмої години на таких об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, застосування піротехнічних засобів.

Суд вважає, що твердження позивача про порушення відповідачем правил додержання тиші, що проявилися в шумі від звуковідтворювальної апаратури та живої музики, яка застосовується у клубі «Outsider», знайшов вагому доказову базу і в обґрунтування такого, покладається вся вищеописана доказова базу у її сукупності, яка на переконання суду не залишає місце для гіпотетичної оцінки фактів а в повній мірі і цілком, надає суду можливість дійти категоричного висновку про необхідність констатувати доведеність позовних вимог.

Враховуючи встановлені обставини по справі, суд вважає доведеним факт порушення тиші відповідачем та завдання в зв'язку з цим моральної шкоди позивачу ОСОБА_4

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач посилалась на те, що протиправна поведінка відповідачів позбавляє її можливості мати спокій та нормальний сон в ночі, призводить до порушення біоритмів її життя , негативно впливає на працездатність та спілкування з оточуючими .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пленумом Верховного Суду України в п. 3 постанови № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернуто увагу на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності та справедливості , вважаючи, що моральна компенсація не має призводити до збагачення особи, беручи до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення для визначення розміру відшкодування, суд задовольняє позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 35 000,00 гривень на користь позивача.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів,суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, і підлягають до часткового задоволення з мотивів викладених вище.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 15, 22, 23,1167 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_5 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Минайська 10/9, РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення немайнової шкоди заподіяної порушенням немайнових прав задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_5 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Минайська 10/9, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) суму завданої немайнової шкоди в розмірі 35 000 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Минайська 10/9, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) суму судового збору в розмірі 1120,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняттяпостанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) ;

Відповідач - ОСОБА_5 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Минайська 10/9, РНОКПП НОМЕР_1 )

Дата складання повного судового рішення 10.04.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1