Справа № 621/3193/18 Пр. № 2/621/1473/18
РІШЕННЯ
іменем України
12 грудня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Вельможної І.В.,
за участю секретаря Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,
15.11.2018 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та просила встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_3, яка померла 08.01.2009 року, на день смерті останньої, тобто на час відкриття спадщини.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач у 1997 році познайомилась з ОСОБА_3 та вони почали товаришувати. У ОСОБА_3 ніколи не було своєї родини - ані дітей, ані чоловіка, батьки померли. ОСОБА_1 стала для ОСОБА_3 єдиною близькою людиною. 06.01.1998 року ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання в будинку, що належав ОСОБА_3 за проханням та згодою останньої. 11.06.2007 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, та на що вона за законом буде мати право, вона заповіла ОСОБА_1. Інших спадкоємців немає. Даний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Скрипаївської сільської ради. 01.10.2008 року позивач переїхала жити до ОСОБА_3 на постійне місце проживання, оскільки остання внаслідок свого похилого віку потребувала постійного стороннього догляду. З 01.10.2008 року ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_3 однією сім'єю, доглядала за нею, готувала їсти, прибирала в будинку, щодня купала, давала призначені ліки, займалась городиною на присадибній ділянці. 08.01.2009 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилась спадщина. ОСОБА_1 зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3, оскільки вона, як єдина спадкоємиця за законом, постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, є такою, що прийняли спадщину, як це визначено ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 01.11.2018 року приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 повідомив позивачу листом про необхідність надання документів, що підтверджують факт прийняття спадщини, а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання. Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 з огляду на факт постійного проживання спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може бути встановлений лише за рішенням суду, а тому виникла необхідність звернутися до суду з даною позовною заявою.
ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, свої інтереси довірила представляти адвокату ОСОБА_2, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, адвокат ОСОБА_2 надала суду відповідь Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, в якій спростовується факт спільного проживання позивача з ОСОБА_3 на час смерті останньої, у звязку з чим представник позивача просила ухвалити рішення на розсуд суду, враховуючи положення чинного законодавства.
Представник відповідача у судове засідання не зявився. До канцелярії суду надійшов лист секретаря Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Відзиву на позов не подано.
У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 08.01.2009 року померла ОСОБА_3 копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 653433, актовий запис № 06 (а.с. 7).
На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 11.06.2007 року секретарем виконавчого комітету Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, яким все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, та на що вона за законом буде мати право, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).
За інформацією Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.12.2018 року вих. № 1386/01-16 після померлої 08.01.2009 року ОСОБА_3 із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
В той же час ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 з метою оформлення своїх спадкових прав, однак, листом приватного нотаріуса від 01.11.2018 року вих. № 365/01-16 позивача повідомлено, що вона повинна надати документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання (а.с. 10).
ОСОБА_1 у своєму позові просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_3, яка померла 08.01.2009 року, на день смерті останньої, тобто на час відкриття спадщини.
З копії паспорту МН № 473991, виданого 19.07.2002 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Відповідно до листа Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 04.12.2018 року вих. № 02-19/648 ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала з 30.07.2008 року по 03.09.2008 року за адресою Харківська обл., Зміївський район, с. Скрипаї, вул. Широка, буд. № 72 (а.с. 28).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
Згідно з п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст.ст. 78, 81 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Так, позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження того факту, що вона постійно мешкала без реєстрації з померлою ОСОБА_3 на день смерті останньої.
ОСОБА_1 у позові зазначає, що 01.10.2008 року вона переїхала жити до ОСОБА_3, не вказуючи адресу проживання.
В той же час, позивачем на підтвердження своїх доводів надано Акт обстеження від 26.10.2018 року, з якого вбачається, що місцем обстеження є житловий будинок ОСОБА_1 за адресою Харківська обл., Зміївський район, с. Скрипаї, вул. Польова, буд. № 72, де, начебто позивач проживала разом із ОСОБА_3 з 01.10.2008 року по день смерті останньої 08.01.2009 року (а.с. 9).
З огляду на викладене, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини в зв'язку з недоведеністю обставин на які посилається позивач та які підлягають встановленню при розгляді даної справи судом.
Керуючись ст. ст. 1220, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10-13, 78-81, 247, 263-265, 293, 315, 352-354 ЦПК України, суд
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до територіальної громади Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Харківського Апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12.12.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт МН № 473991, виданий 19.07.2002 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: 63441, Харківська обл., Зміївський район, с. Скрипаї, вул. Польова, буд. № 72.

Представник позивача: Адвокат ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, юридична адреса: 63404, АДРЕСА_1.

Відповідач: Територіальна громада Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області в особі Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, , юридична адреса: 63441, Харківська обл., Зміївський район, с. Скрипаї, вул. Жовтнева, буд. № 55а.

Головуючий: