Провадження № 4-с/522/191/18

УХВАЛА
Приморський районний суд м. Одеси :
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Фуцур Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,-
ОСОБА_1звернувся до суду зі скаргою та просить наступне:
1.Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, допущену у виконавчому провадженні № 55307260 від 04.12.2017 року;
2.Зобовязати державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 розглянути заяву від 23.07.2018 року і письмово повідомити про результати її розгляду;
В обґрунтування скарги зазначив наступне.
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).
виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове
виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
ОСОБА_3 державним виконавцем 04.12.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55307260 за вищезазначеним виконавчим документом.
Копія вищевказаної постанови направлена боржнику ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 - до виконання та стягувачу ОСОБА_1 за адресою Одеська обл., м. Одеса, пров. 1 Моторний, 36 - до відома.
Цією ж датою державним виконавцем направлено запити, до установ, стосовно виявлення майна боржника, грошових коштів на рахунках боржника.
04.12.2017головним державним виконавцем відділу, керуючись статтями 57 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника № 55307260. Відомості про накладення арешту на майно боржника внесені до відповідних реєстрів та направленні на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.
Копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 55307260 від
04.12.2017та постанови про арешт майна боржника № 55307260 від 04.12.2017 отримано особисто боржником ОСОБА_4 особисто 21.12.2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
30.01.2018боржник ОСОБА_4 особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 55307260, про що свідчить відмітка з особиста підписом в матеріалах виконавчого провадження № 55307260.
Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - боржник має відкриті рахунки у ПАТ "МАРФІН БАНК" та ПАТ "УКРСОЦБАНК".

11.12.2017та 09.01.2018 головним державним виконавцем відділу, керуючись ст. 59, п. 6 частиною першою ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», главою 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника № 55307260. Постанову про арешт коштів боржника направлено на виконання до ПАТ "МАРФІН БАНК", ПАТ "УКРСОЦБАНК" та сторонам виконавчого провадження.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відомості щодо рухомого майна боржника відсутні.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо боржника відсутні.

Згідно відповіді КП "БТІ" ОМР, за боржником на праві спільної часткової власності зареєстрована 1/4 квартири № 10, загальною площею 56,2 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Новосельського, буд. 93, на яке державним виконавцем накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна боржника № 55307260 від04.12.2017р.

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Виходом за адресою АДРЕСА_1 боржника не виявлено, що підтверджується актами державного виконавця.

13.12.2017р. та 05.04.2018 р. до відділу надійшло клопотання представника стягувача про вжиття заходів тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, відповідно до якого 27.11.2017 боржник ОСОБА_4 на зустрічі із представником ОСОБА_1 повідомив, що планує виїжджати за кордон, у зв'язку з чим представник стягувача просить внести подання до Приморського районного суду м. Одеси про вжиття щодо боржника ОСОБА_4, 18.05.1981 р. н., (ІПН НОМЕР_1, адреса проживання: адреса: АДРЕСА_1), заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, у звязку з тим, що боржник має невиконані зобовязання у розмірі 623027,39 грн. гривень станом на 05.04.2018, покладені на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2017.

23.01.2018,14.03.2018, 04.04.2018, 11.04.2018, 08.05.2018, 27.06.2018,

25.07.2018та 03.09.2018 головним державним виконавцем відділу направлено виклик державного виконавця боржнику ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язано зявитись до виконавця у приймальний день, а саме що вівторка, за адресою: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Одеській області, м. Одеса вул. Пастера 58 (1 поверх), з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні. Крім того, боржника ОСОБА_4 повідомлено про обовязок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну реєстрації), а також про зміну місця роботи та зобов'язано надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сімї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Зокрема, виклик від 23.01.2018 отримано особисто боржником ОСОБА_4 нарочно 29.01.2018, виклик від 04.04.2018 отримано особисто боржником ОСОБА_4 особисто 12.04.2018 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Виконавцем на адресу ОСОБА_4 надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_4 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Відповідно до довідки ОСОБА_3 центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, відомості щодо перетинання державного кордону України відсутні.

24.04.2018до Приморського районного суду м. Одеси головним державним виконавцем відділу направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, без вилучення паспортного документа - до виконання зобов'язань за виконавчим листом № 522/11047/17 від 15.11.2017р.

Ухвалою від 18.05.2018 за справою № 522/11047/18 (Провадження № 6/522/391/18), що видав Приморський районний суд м. Одеси встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - громадянину України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, без вилучення паспортного документа - до виконання зобов'язань за виконавчим листом № 522/11047/17 від 15.11.2017.

03.09.2018до КП ЖКС «Фонтанський» головним державним виконавцем відділу направлено запит щодо надання інформації про склад сім'ї та реєстрацію осіб за адресою АДРЕСА_1.

Згідно частини першої ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є:

1)звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2)звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3)вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4)заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5)інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, твердження скаржника про те, що з моменту відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вжив жодного належного для забезпечення виконання боржником судового рішення і повернення боргу є невірним.

Відповідно до частини першої ст. 19 Закону, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до п. 11 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця.

Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки з них. Вилучення з матеріалів виконавчого провадження будь-яких документів не допускається.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини пятої статті 74 Закону, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до частини першої статті 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи вищевикладене, скаржником подано скаргу на бездіяльність державного виконавця безпідставно та з суттєвим пропущенням строку для подання зазначеної скарги.

Відповідно до статті 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-УІ), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. З Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Відповідно до частини першої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини третьої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої

Таким чином, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавцем було вчинено всі дії щодо виконання виконавчого листа, а тому скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10.12.2018 року. .

Суддя: Абухін Р.Д.

06.12.2018