П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 753/1944/18

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/3352/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Гальонкіної Ю.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони перебували у шлюбі з 16 жовтня 2010 року, який був розірваний рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За останні чотири роки відповідач не цікавився здоров'ям дитини, його духовним розвитком та жодної матеріальної допомоги не надавав. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року було стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 2 200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2017 року і до досягнення ним повноліття.

В зв'язку з нехтуванням відповідачем своїх батьківських обов'язків та збільшенням потреб їх спільної дитини в навчанні, розвитку, відвідуванні додаткових гуртків просила суд позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 та збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2017 року та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Краснолиманського міського суду Донецької області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, виходячи з положень ч. 16 ст. 28 ЦПК України, вона скористалась передбаченим процесуальним законом правом на вибір між кількома судами, яким підсудна справа, та пред'явила позов до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

14 березня 2018 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі.

Справу розглянуто в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасника справи.

Заслухавши доповідь судді Невідомої Т.О., перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Відповідно до довідок № 2525 та № від 11 травня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб зареєстрованим місцем проживання/перебування ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» відповідач ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим по м. Києву (а.с.43).

Разом з тим, з позовної заяви убачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.1).

14 лютого 2018 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с.44-45).

Передаючи справу до іншого суду, суд виходив із того, що справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 є м. Донецьк. А позовна вимога про збільшення розміру аліментів не відноситься до визначеного ч. 1 ст. 28 ЦПК України переліку позовних вимог, які можуть бути пред'явлені за місцем проживання позивача.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

§ 3 ЦПК України визначені правила територіальної юрисдикції (підсудності).

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В статтях 28-30 ЦПК України встановлені виключення із загального правила територіальної підсудності. Підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) надає позивачу право вибору із двох або більшої кількості судів вибрати той суд, в який йому найбільш зручніше пред'явити позов. Альтернативна підсудність встановлена законом для таких категорій справ, в яких позивачі об'єктивно потребують створення їм найбільш сприятливих умов судочинства.

Згідно положень частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, ЦПК та СК України передбачають розгляд пов'язаних між собою вимог в одному провадженні. При цьому, підсудність між кількома судами може бути обрана позивачем.

Главою 15 СК України визначено обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання (ст.ст. 180-197 СК України).

Співставлення вищезазначених норм Сімейного законодавства та статті 28 ЦПК України свідчить про те, що збільшення розміру аліментів охоплюється правовим визначенням - зміна способу стягнення аліментів.

Оскільки позов був пред'явлений за правилами альтернативної підсудності за місцем проживання позивача, що є його правом, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи до іншого суду.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль