КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/769/18
Провадження № 2/488/1103/18 р.
03.07.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд у складі:
головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,
при секретарі Кулаві А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
06.03.2018 року позивач ОСОБА_2 опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернувся до Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_4, про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_4, проживає на території м. Миколаєва, вихованням своєї доньки не займається, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Матеріально не допомагає, стосунків із донькою не підтримує. На даний час ОСОБА_4 ніде не зареєстрований та не має місця постійного проживання.
Щодо матері дитини, то рішенням Жовтневого районного суду, справа № 477/1326/17 від 13.10.2017 року, її ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на профілактичному обліку в службі у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області.
З 04.01.2017 року, згідно рішення виконкому Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області дитина відібрана від батьків та тимчасово влаштована в сім'ю ОСОБА_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3.
09.02.2017 року громадянин ОСОБА_4, з'явився до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради та повідомив, що на даний час він проживає у свого товариша за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 4-а, та згоден з позбавленням його батьківських прав. Забрати свою доньку на виховання та утримання ОСОБА_4 не має можливості.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_2 опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним та буде відповідати інтересам дитини, а також просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів на користь опікуна.
В судове засідання сторони не з'явилися.
Представник позивача - ОСОБА_2 опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просив суд про задоволення позову враховуючи інтереси дитини.
Відповідач повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з'явився, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. На даний час він ніде не зареєстрований та не має місця постійного проживання.
Мати дитини ОСОБА_5, позбавлена батьківських прав рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.10.2017 року, справа № 477/1326/17.
Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на профілактичному обліку в службі у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області.
З 04.01.2017 року, згідно рішення виконкому Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області дитина відібрана від батьків та тимчасово влаштована в сім'ю ОСОБА_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3.
За інформацією Прибузької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Галицинівської сільської ради Миколаївської області, батько не приділяє уваги вихованню доньки, не цікавиться її навчанням, нехтує своїми батьківськими обов'язками, школу не відвідує.
Згідно довідки комунальної установи Вітовський районний медичний центр первинної медико санітарної допомоги від 01.02.2018 року, лікуванням неповнолітньої ОСОБА_3 займається лише громадянка ОСОБА_7.
Судом також встановлено, що з метою збереження родинних стосунків між батьком та донькою, спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Корабельного району та Корабельного відділу поліції неодноразово відвідувалась відома адреса тимчасового проживання ОСОБА_4: м. Миколаїв, вул. Космонавта Волкова, 158. Однак, зі слів сусідів, стало відомо, що зазначенй громадянин за цією адресою не проживає.
09.02.2017 року громадянин ОСОБА_4 з'явився до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради та повідомив, що на даний час, він проживає у свого товариша за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 4-а, та згоден з позбавленням його батьківських прав. Забрати свою доньку на виховання та утримання ОСОБА_4 не має можливості.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення ОСОБА_4 від виховання та утримання своєї дитини.
На підставі Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.02.2018 року за № 416/02.02.01-22/22/14/18, вбачається доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини.
Таким чином, своїми діями, відповідач порушує свої зобовязання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме щодо того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону закріплено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
В статті 12 цього Закону вказано, що виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 15 цього ж Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідач свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню дитини.
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати, виховувати, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п. 2 ч. 1 - ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обовязку виконання батьківських обовязків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
З вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, вбачається, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку по утриманню дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обовязків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180,181,182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 до її повноліття.
Виходячи з вищевикладеного та діючи виключно в інтересах дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позов ОСОБА_2 опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради і позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, та стягувати з нього аліменти на утримання дитини до її повноліття.
Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи.
Суд розяснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь державної установи або фізичної особи, котрі будуть здійснювати функцію опіки та піклування дитини, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Передати неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого влаштування.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текст рішення складений 03.07.2018 року.

Суддя: Я.А. Чернявська