Справа № 604/1020/17
Провадження № 2/604/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого - судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Кияшко М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2005 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося. Сторони не проживають разом як сімя, не здатні виконувати сімейні обовязки. Відповідач не бере участі у спільному господарстві, у вихованні та навчанні дітей, вирішенні будь-яких поточних та побутових проблем. Намагання налагодити відносини результатів не дало. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та супересить її інтересам. Дітей залишити проживати з нею, прізвище змінювати на дошлюбне не бажає. Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 27 грудня 2017 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк до примирення, на час якого зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 27 лютого 2018 року відновлено провадження у справі, викликано сторін в судове засідання на 09 год. 10 хв. 06 квітня 2018 року.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися.

Позивач подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, проти примирення заперечила. Крім того зазначила, що судом надавався строк для примирення сторін, проте вони не примирилися.

Представник відповідача подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, проти позову заперечують.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №099414, виданим 05 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, 05 лютого 2005 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Колосовська».

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: донька Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія І-ИД №051065, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 24 травня 2007 року), та донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія І-ИД №212095, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського РУЮ у Тернопільській області 09 квітня 2015 року).

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач не має бажання зберегти сімю та подальше перебувати у шлюбі, заходи до примирення подружжя результатів не дали.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Колосовська», та у своїй заяві зазначила про бажання його залишити.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Діти сторін, які є малолітніми, проживають разом із матірю (Позивачем) за адресою: смт. Підволочиськ, провулок Козацький, 14/6, Підволочиського району, Тернопільської області, що вбачається із позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 88, 107, 141, 169, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 55, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки смт. Підволочиськ, провулок Козацький, 14/6, Тернопільської області) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5) про розірвання шлюбу, -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 05 лютого 2005 року, запис №132.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 640,00 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сташків Н.Б.