Справа № 645/4794/17
Провадження № 2/645/483/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

при секретарі судового засідання - Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання житлових кооперативів «Сфера», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської радипро поновлення порушеного права, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнень просила:

- зобов'язати відповідача - ОЖК «Сфера» повідомити відділ субсидії УПСЗН Адміністрації Немишлянського району м. Харкова, що передані відомості про наявність у неї станом на 01.05.2017 року простроченої понад два місяці заборгованості в сумі 3156,14 грн. - помилковою та такою, що не відповідають дійсності;

- застосувати строк позовної давності до невизнаної позивачем заборгованості в сумі 3156,14 грн, по якій сплив, передбачений ст. 257 ЦК України, строк позовної давності;

- зобов'язати відповідача ОЖК «Сфера» повідомити відділ субсидії УПСЗН Адміністрації Немишлянського району м. Харкова, що станом на 01.05.2017 року у ОСОБА_1 не має заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку;

- компенсувати моральну шкоду в сумі 100 грн.;

- постановити окрему ухвалу відносно Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо незаконної вимоги до споживача послуг - ОСОБА_1 сплатити або реструктурувати невизнану заборгованість, по якій сплив строк позовної давності, під загрозою позбавлення ОСОБА_1 - субсидії, неправомірними та неправомочними, окрему ухвалу направити до вищестоящого органу УПСЗН для усунення умов порушення законності, а саме: незаконних вимог до споживача послуг сплатити або реструктурувати заборгованість, по якій вже сплив строк позовної давності, під загрозою позбавлення споживача послуг субсидій.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з травня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. 16.09.2017 року позивач отримала повідомлення, в якому зазначено, що з травня 2017 року субсидія не призначена у зв'язку з наявною понад два місяці заборгованістю. На підставі, переданих в порушення ст. 266 ЦК України відомостей, їй з 01.05.2017 року не призначено субсидії, в той же час, позивач зазначає, що вказана сума заборгованості не існує. Позивач також посилалася на вимоги ст. 267 ЦК України, та просить про застосування позовної давності. Також позивач просила постановити окрему ухвалу відносно УПСЗН адміністрації Немишлянського району ХМР, оскільки в діях останніх вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 КК України, а саме: вимога щодо передачі грошових коштів, що належить позивачу на користь підприємства відповідача під загрозою позбавлення права на субсидію на оплату житлово - комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не з'явилась, проте присутній в судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, повністю підтримав позовні вимоги, просивши про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Присутній в судовому засіданні представник третьої особи УПСЗН Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради заперечував проти позовних вимог, також категорично заперечував щодо постановлення окремої ухвали відносно УПСЗН, представник зазначав, що вимоги позивача є необґрунтованими.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.11.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15,16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суди, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, передбачено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, як одержувач щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі Положення № 848).

Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням у відповідності до абз. 1 п. 3 Положення № 848 здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Відповідно до п. 13 Положення № 848, для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо).

Згідно з п.14 Положення № 848 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня.

Також даним пунктом передбачено, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива).

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому п. 13 Положення № 848, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (не призначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу.

Якщо протягом двох місяців з дати інформування про не призначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради або комісії, яка ними утворюється, за наявності поважних причин.

Як вбачається з відповіді УПСЗН адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 31.08.2017 року № К-405.01-28, субсидію на домогосподарство ОСОБА_1 було призначено з травня 2016 року до квітня 2017 року включно. Для визначення права на призначення житлової субсидії з травня 2017 року Управлінням були надіслані запити до підприємств - виробників/виконавців комунальних послуг, а саме: АК «Харківобленерго», КП «Харківводоканал», ТОВ «Харківгаз збут», КП «Харківські теплові мережі», ОЖК «Сфера» щодо забезпеченості з оплати житлово - комунальних послуг, до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України щодо отримання даних про доходи. Управлінням отримано відомості щодо суми простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово - комунальних послуг від підприємств - виробників/виконавців, у тому числі, ОЖК «Сфера» - 3156,14 грн, тому субсидію з травня 2017 року на домогосподарства не призначено.

Згідно особистого рахунку № НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_1), наданого ОЖК «Сфера», існує заборгованість станом на 30.04.2017 року в сумі 3156,14 грн..

Представник ОЖК «Сфера» в судовому засіданні підтвердила наявну заборгованість станом на 30.04.2017 року в сумі 3156,14 грн., надавши розрахунок по особовому рахунку № НОМЕР_2.

Доказів того, що вказана заборгованість погашена позивачем не надано.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що сума заборгованості 3156,14 грн., яка зазначена в розрахункових рахунках ОЖК «Сфера», є помилковою та такою, що не відповідає дійсності.

За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобов'язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 77-81); при розгляді справи суд керується принципом верховенства права (ст. 10); учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12); Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 13); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_1), вбачається існування заборгованості у ОСОБА_1, у тому числі, станом на 30.04.2017 року, в сумі 3156,14 грн..

Позивачем надані квитанції, які датовані лютий - липень 2017 року, тоді як з вищевказаного розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2, вбачається що заборгованість існувала і до 2017 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій ОЖК «Сфера» незаконними, зобов'язання відповідача надати до УПСЗН адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради інформацію про відсутність понад два місяці заборгованості в сумі 3156,14 грн. за ОСОБА_1, та визнання даної заборгованості помилковою та такою, що не відповідає дійсності.

Що стосується позовних вимог про застосування строків позовної давності до невизнаної позивачем заборгованості в сумі 3156,14 грн., то необхідно зауважити, що статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:

-визнання права;

-визнання правочину недійсним;

-припинення дії, яка порушує право;

-відновлення становища, яке існувало до порушення;

-примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення;

-відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

- визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна даність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність застосовуються судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

При порушенні суб'єктивного цивільного права особа може звернутися з позовом до суду за захистом.

У матеріальному розумінні право на позов - це право вимагати від суду винесення рішення про захист порушеного суб'єктивного права і право отримати такий захист. Закінчення строку позовної давності позбавляє сторону можливості вимагати примусового здійснення права через суд, але не позбавляє права звернутися за захистом до суду взагалі, оскільки для подачі позовної заяви до суду про захист порушеного суб'єктивного права законодавець ніяких строків не встановлює.

Право на позов у процесуальному розумінні - це право на подачу позовної заяви з метою захисту порушеного права, не обмежене строками позовної давності. Вимоги щодо захисту порушеного права розглядаються судом незалежно від строку позовної давності, але закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову.

Сплив позовної давності позбавляє уповноважену особу захистити своє порушене матеріальне право в суді.

У випадку встановлення судом факту спливу строків позовної давності, суд зобов'язаний відмовити у задоволенні позовних вимог.

Тобто, відповідно до вимог ЦК України позовна давність застосовується, якщо до особи пред'явлено позов.

Статтею ст. 16 ЦК України не передбаченого такого способу захисту позивача як застосування строків позовної давності, оскільки такі позовні вимоги у вказаній справі до ОСОБА_1 не заявлені. Доводи, якими позивач обґрунтовує наявність підстав для застосування до вказаної суми заборгованості строків позовної давності можуть бути викладені у відзиві на позов, у випадку пред'явлення до неї позову про стягнення заборгованості.

Щодо компенсації моральної шкоди, то згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.95р.№4 (із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Враховуючи, що судовим розглядом не було встановлено неправомірність дій відповідача, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_1 щодо неправильності розрахунків заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому не можуть бути прийняті судом.

Що стосується вимог позивача про постановлення окремою ухвали, то відповідно до ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно чи є вони учасниками судового процесу.

Суд, не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали відносно Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, оскільки при розгляді справи не встановлено незаконних або неправомірних дій зазначеної юридичної особи.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Вимоги позивача щодо стягнення компенсації за відправку позовної заяви рекомендованим листом, відправки заяви - клопотання, задоволенню не підлягають, у зв'язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1.

Відповідач - Об'єднання житлових кооперативів «Сфера», ідентифікаційний код юридичної особи - 03105644, місцезнаходження: м. Харків, вул. Амосова, 13, кв. 473.

Третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи - 03196653, місцезнаходження: м. Харків, проспект Льва Ландау, 48.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Горпинич