КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 709/607/17 Головуючий у 1 інстанції: Чернишова Є.Ю.
Провадження № 22-ц/824/2193/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши питання про зупинення провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського районного суду Київської області від 06 серпня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог ПАТ КБ «Приватбанк» вказувало, що 23 квітня 2008 року ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписала заяву, згідно якої отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 погодила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» договір та надала свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою банку. Оскільки ОСОБА_2 неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання, ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 квітня 2008 року в сумі 31 951,34 грн., з яких: 2269,49 грн. - заборгованість за кредитом, 22892,86 грн. - заборгованість по процентам, 5029,40 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1509,59 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Фастівського районного суду Київської області від 06 серпня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 квітня 2008 року у розмірі 30 155,75 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1662,85 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк». Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права і зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставно нараховувало проценти за збільшеною процентною ставкою з 01 вересня 2014 року виходячи із 34 % річних, а з 01 квітня 2015 року - виходячи із 43,20 % річних, не повідомило її про збільшення процентної ставки у передбаченому Законом порядку. Суд також не надав оцінки її доводам щодо пропуску позивачем строків позовної давності при зверненні із даним позовом. Строк дії договору закінчився 23 квітня 2009 року, а з позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в березні 2018 року.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явились, належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження по справі, виходячи з наступного.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року (справа № 754/13763/15-ц) зазначено, що колегія суддів вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Враховуючи, що наведений вище правовий висновок колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24.09.2014 у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Зупинити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського районного суду Київської області від 06 серпня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07грудня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.