Справа № 369/2265/18
Провадження № 2/369/1779/18
03.08.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Ковриженко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,
У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 08 липня 2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 227.
В шлюбі в них народилось двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач зазначила, що під час спільного проживання з чоловіком між ними постійно виникали сварки, вони мають різні погляди на життя.
У вихованні дітей ОСОБА_2 участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними є неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 2016 року.
Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 227; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутності.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розглядуй справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки позивач у поданій до суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що з 08 липня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 114445, видане 08 липня 2011 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 227.
Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен.
Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню щодо розірвання шлюбу.
В шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради № 165 від 07 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з нею за вказаною адресою зареєстрованими значаться її сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей з 1 січня 2018 року 1492 грн.; на дитину до 6-ти років, 1860 грн.; віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому суд виходить з того, що обов'язок того з батьків, хто проживає окремо, утримувати дитину не залежить від порядку (офіційно/неофіційно) працевлаштування платника аліментів.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. В решті заявлених позивачем вимог суд відмовляє в їх задоволенні.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2.
Керуючись ст. ст. 112, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований 08 липня 2011 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 227, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 704,80 грн..
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.