ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/7512/18

Головуючий у першій інстанції - Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/395/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Губар В.С.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради,

відповідач: Державна казначейська служба України,

третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження (повний текст ухвали складено 29 жовтня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі, роз'яснено позивачеві право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вимоги про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Якщо такі вимоги заявлені окремо, вони вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, яка поклалася на розсуд суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суддя виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, даний позов відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд через порушення останнім норм процесуального права.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, одним із учасників адміністративного спору є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; а пунктом 5 вказаної статті визначено, що адміністративне судочинство - це діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ у порядку, встановленому цим законом.

Частиною п'ятою статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведених норм ЦПК України та КАС України дає підстави для висновку про те, що у порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої виключно суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 заявлено вимоги до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради та Державної казначейської служби України про стягнення на її користь на відшкодування моральної шкоди 100000 грн у зв'язку з тривалим невиконанням рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2010 року, яким визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради по наданню ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у меншому розмірі ніж передбачено ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі № 522/3454/16-ц, під час визначення того, у якому порядку необхідно розглядати конкретний спір, необхідно встановити предмет спору, характер спірних правовідносин та суб'єктний склад учасників справи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, як передбачено частиною першою статті 19 ЦПК України), тобто встановлення змісту позовних вимог, визначення яких належить виключно позивачу; по-друге, суб'єктний склад такого спору, тобто склад учасників справи та зміст і характер спірних правовідносин.

У разі оскарження позивачем дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У разі тривалого невиконання судового рішення про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган може бути заявлена вимога про визнання бездіяльності, дій чи рішень держави, яка є гарантом виконання такого судового рішення, неправомірною.

Вимоги про відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (стаття 21 КАС України).

Якщо такі вимоги заявлено окремо, вони вирішуються судами в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 заявила до відповідачів лише вимогу про відшкодування моральної шкоди, зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Районний суд при постановленні оскаржуваної ухвали вищезазначеного не врахував, у зв'язку з чим помилково відмовив у відкритті провадження у даній справі.

Таким чином, ухвала судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий Судді: