Провадження №6/522/884/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в якому зазначив, що в провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №47898895 з примусового виконання виконавчого листа №522/20249/14-ц, виданого 27.05.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 224 000,00 грн. на користь ОСОБА_4.

Вищевказане рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. На виклики державного виконавця боржник не зявляється.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року подання ОСОБА_1 державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишено без руху.

26.11.2018 року ОСОБА_1 державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було подано заяву, якою він усунув недоліки, встановлені в ухвалі суду від 22.10.2018 року.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст.441 ЦПК України. При цьому, згідно п.4 прохальної частини подання державний виконавець просив розглядати справу за його відсутності, при цьому суд повідомляв державного виконавця на електронну пошту.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №47898895 з примусового виконання виконавчого листа №522/20249/14-ц, виданого 27.05.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 224 000,00 грн. на користь ОСОБА_4.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КЕ номер 970692, виданий 26 березня 1998 року Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, доданих до подання, 18.06.2015 року, у відповідності до статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції), державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47898895 за вищевказаним виконавчим документом. Копія вищевказаної постанови була направлена боржнику для виконання.

Також 18.06.2015 року постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка також була направлена на адресу боржника для відома

Додатково свідчить про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 27.11.2014 року, яка подана до суду 16.08.2018 року представником ОСОБА_2 Зімірьовою О, та яка знаходиться в матеріалах справи (головуючий суддя Приморського районного суду м.Одеси Бойчук А.Ю.). Зазначена заява боржника про перегляд заочного рішення від 27.11.2014 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2018 року була залишена без задоволення, відповідачу розяснено право на оскарження заочного рішення в загальному порядку.

Державним виконавцем надсилались запити до реєструючих установ. для встановлення майнового стану боржника, стосовно виявлення грошових коштів на рахунках боржника.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи, - інформацію не знайдено.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відомості щодо рухомого майна боржника відсутні.

Згідно довідки ОСОБА_6 України в Одеській області, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки Територіального сервісного центру №5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області зареєстроване рухоме майно, а саме транспортні засоби: автомобіль НОМЕР_2, 2007 р.виг.; причіп Savrо, н/з НОМЕР_3, 1995 р.виг.; Iveco Eurotech, н/з НОМЕР_4, 1996 р.виг., які оголошені в розшук за постановою про розшук майна боржника від 11.09.2018 року.

11.06.2018 державним виконавцем відділу складено акт державного виконавця, відповідно до якого на момент виходу виконавця за адресою: АДРЕСА_3, боржника не виявлено.

11.06.2018 року, 27.06.2018 року та 11.09.2018 року головним державним виконавцем відділу направлено виклик державного виконавця боржнику, відповідно до якого боржника зобов'язано зявитись до виконавця у приймальний день, а саме, що вівторка, за адресою: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції, у Одеській області, м.Одеса вул.Пастера 58 (1 поверх), з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні. Крім того, боржника ОСОБА_2 повідомлено про обовязок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну реєстрації), а також про зміну місця роботи та зобов'язано надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сімї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Виконавцем на адресу ОСОБА_2 надсилались вищевказані виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Відповідно до довідки ОСОБА_1 центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, боржник неодноразово перетинав державний кордон України на протязі 2017-2018 року.

Згідно з ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право зокрема: 19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч.ч.4, 5, 6 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин,письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій,про встановлення відстрочки або розстрочки виконання,зміну способу і порядку виконання рішення,зміну місця проживання чи перебування (утому числі зміну їх реєстрації)або місцезнаходження,а боржник-фізична особа-також про зміну місця роботи. Боржник зобовязаний: 1)утримуватися від вчинення дій,що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3)за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника,зокрема про майно,яким він володіє спільно з іншими особами,про рахунки у банках чи інших фінансових установах,про майно,що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб,чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4)повідомити виконавцю про зміну відомостей,зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5)своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6)надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з узагальненнями Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань,а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати,чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд вважає, що невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, а також інше вищенаведені обстави свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до вимог статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобовязання.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З урахуванням вищевикладеного, та з урахуванням того, що вказане рішення суду, за яким видано виконавчий лист, набрало законної сили, є обовязковим для виконання, на підставі якого відкрито виконавче провадження №47898895, про яке боржнику достеменно відомо, державним виконавцем вчинено достатньо дій в межах виконавчого провадження, проте рішення суду боржником свідомо не виконано, та з урахуванням усіх обставин в сукупності, суд вважає, що боржник саме ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод Європейського суду з прав людини як джерела права.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1).

Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обовязкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обовязковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як субєктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Отже, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, боржник, окрім надання заяви про перегляд заочного рішення своїми правами та обовязками не користується, не надає доступ до майна належного йому на праві власності, не надає декларацію про майно та доходи протягом строків передбачених Законом та державним виконавцем, не зявляється на прийом до державного виконавця, хоча виклик та постанови про відкриття отримав, не здійснив жодних дій щодо погашення заборгованості починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження, перетинав державний кордон України, необхідно тимчасово обмежити боржника, громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України та застосувати в порядку, визначеному ЦПК для забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що забезпечення виконання рішення суду застосується як гарантія задоволення законних вимог стягувача, з метою упередження наміру щодо навмисного ухилення від виконання рішення суду саме шляхом виїзду за кордон, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області підлягає задоволенню, так як обґрунтоване та доведене.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.261, 353, ч.ч.1, 2 ст.441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_5, паспорт громадянина України серії КЕ номер 970692, виданий 26 березня 1998 року Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього за виконавчим листом №522/20249/14-ц, виданого Приморським районним судом м.Одеси 27 травня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 224 000,00 грн. на користь ОСОБА_4.

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України (м.Київ, вул.Володимирська. 20) - для виконання, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області - до відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 10.12.2018 року.

Суддя Домусчі Л.В.