АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/27/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Лапко Ю.В., Медведчук Н.Д.

за участю учасників справи: представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 6 липня 2017 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська торгова гільдія», ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_6, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 17 червня 2015 року передала у позику ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 73000 дол. США, від повернення яких відповідач відмовляється. Крім того, у розписці відповідач ОСОБА_7 поручився за виконання зобов'язання ОСОБА_5 у розмірі 500 дол. США. Тому, вимушена звернутися до суду про стягнення боргу.

У зв'язку з цим та після уточнення, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_5, ТзОВ «Європейська торгова гільдія» солідарно грошові кошти в сумі 73000 дол. США, що еквівалентно 1616782 грн. 10 коп.; з ОСОБА_7 як поручителя, солідарно 500 дол. США, що еквівалентно 11073 грн. 85 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 липня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики, що еквівалентний 73 тис. дол. США та становить 1906030 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором, що еквівалентний 500 дол. США та становить 13055 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд в своєму рішенні вийшов за межі позовних вимог, оскільки стягнув значно більшу суму, ніж просив позивач.

Крім того, апелянт вказує, що судом було проігноровано його клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

ОСОБА_6Є заперечила проти апеляційної скарги, вважає, що рішення є законним та обґрунтованим. Зазначає, що суд мотивовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки ОСОБА_5 жодного разу не з'явився до суду та не знайомився з матеріалами справи. Крім того, зазначає, що суд стягнув правильну суму на користь позивача, оскільки курс гривні відносно долара є змінною величиною.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що між сторонами 17 червня 2015 року укладено договір позики грошових коштів у розмірі 73 тис. дол. США., з зазначенням строку їх повернення до 31 грудня 2015 року. ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 кошти у розмірі 73 тис. дол. США. Відповідач зобов'язання повернути кошти у строк не виконав. Крім того, у розписці від 17 червня 2015 року відповідач ОСОБА_7 поручився за виконання зобов'язання ОСОБА_5 у розмірі 500 дол. США (а. с. 4).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором позики.

Не підлягають до задоволення позовні вимоги, на думку суду першої інстанції, в частині про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості з ТзОВ «Європейська торгова гільдія» так, як представником позивача не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів, які підтверджують факт отримання позики товариством та підстав солідарної відповідальності.

З таким висновком апеляційний суд погоджується.

Так, відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, суд вірно встановив справжню правову природу укладеного між сторонами договору та дійшов вірного висновку про укладення договору позики.

Частини 1,2 пункту 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначають, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим, при задоволенні позову про стягнення грошових сум, суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в

іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести

розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом,

встановленим Національним банком України на день ухвалення

рішення, що і було здійснено судом. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в своєму рішенні вийшов за межі позовних вимог, оскільки стягнув значно більшу суму, ніж просив позивач, спростовується вищезазначеним.

В ході розгляду справи апеляційним судом на виконання клопотання ОСОБА_5 про призначення експертизи було неодноразово запропоновано прибути до суду для надання вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків підпису та почерку. Також, було зобов'язано апелянта внести кошти для забезпечення проведення експертизи. ОСОБА_5 зразків підпису не надав, кошти не вніс, тому судом було відмовлено в задоволенні його клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 6 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський