Справа № 686/6152/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання - Ленчицькій А.Б.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

за участю відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, посилаючись на те, що з 12 квітня 2000 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 12.04.2000 року .

Під час шлюбу, а саме 14.01.2010 року, ними за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням житлово-комунального господарства. Квартира зареєстрована в Хмельницькому БТІ на праві приватної власності за відповідачем, про що внесено запис від 14.01.2010 року за реєстраційним № НОМЕР_1.

Позивач посилається на те, що оскільки між ними виник спір щодо поділу цього майна, вона змушена звернутись до суду із вимогою визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири.

У відповідності до висновку про вартість майна №3989 від 23.03.2018 року, вартість 1/2 частки спірної квартири, яка є предметом даного спору, становить 88200 грн.

Просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частку у спільному майні подружжя без її реального поділу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що ОСОБА_3 має право на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки квартира придбана за спільні кошти подружжя.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до cт. 60 ч. 1 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до cт. 61 Сімейного кодексу України, об'єктами спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету.

Відповідно до ч. 1 cт. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними у відповідності до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Судом встановлено, що з 12 квітня 2000 року ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 12.04.2000 р .

У період шлюбу, а саме 14.01.2010 року, подружжя за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням житлово-комунального господарства.

Квартира зареєстрована в Хмельницькому БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_2, про що внесено запис від 14.01.2010 року за реєстраційним № НОМЕР_1.

Відповідно до висновку про вартість майна №3989 від 23.03.2018 р., вартість 1/2 частки спірної квартири, яка є предметом даного спору, становить 88200 грн.

Суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 265 Цивільного процесуального кодексу України, п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 61, ч. 1 cт. 70 Сімейного кодексу України, п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

вирішив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частку у спільному майні подружжя .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 882 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 6.07.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.