Справа № 539/1496/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого - судді Іващенка Ю.А.,

при секретарях - Мирна Т.Ф., Карпенко Т.П.,

з участю : позивача -ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів Грицаєнка О.П. і Лубенської міської ради Полтавської області - Євтушевського М.О.,

представника відповідача комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради - Гусаковської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, Грицаєнка Олександра Петровича, комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень, визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення дисциплінарної відповідальності, визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення з посади, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради про скасування дисциплінарного стягнення

В позові вказав, що 16 квітня 2010 року розпорядженням міського голови за №132р. та відповідно п.6.3 Статуту він був призначений директором комунального підприємства «Лубни-волоканал» Лубенської міської ради Полтавської області. Дане підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м. Лубни і підпорядковане виконавчому комітету Лубенської міської ради полтавської області. Відповідно до способу утворення підприємство є унітарним. Засновником (власником) підприємства є територіальна громада міста Лубни в особі Лубенської міської ради Полтавської області.

Відповідно до п. 2.6 посадової інструкції №1 директора КП «Лубни-волоканал» затвердженої міським головою та головою трудового колективу - директор організовує виробничо-господарську діяльність підприємства на основі застосування методів обґрунтованого планування нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат, а також максимальної мобілізації резервів виробництва шляхом досягнення високих техніко-економічних показників.

Відповідно п.4.1 посадової інструкції №1 директора КП «Лубни-водоканал» директор несе відповідальність за організацію ефективної виробничо-господарської діяльності підприємства.

Так, між КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради Полтавської області та ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» 01.01.2015 року було укладено договір №489 про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Однак, через невиконання умов договору ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» заборгувало КП «Лубни-водоканал» 278 725 грн. 54 коп. у зв'язку з чим останнім, за умовами договору, до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» були застосовані штрафні (фінансові) санкції, які ті сплачувати відмовилось. У зв'язку з цим КП «Лубни-водоканал» 08.11.2016 року було вимушене звернутися до господарського суду.

Однак, 16.02.2017 року порушуючи вимоги статуту підприємства та ряд норм матеріального права засновник - Лубенська міська рада ухвалила рішення рекомендаційного характеру, яким рекомендувала КП «Лубни-водоканал» укласти з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» мирову угоду по вказаній господарській справі, зменшивши суму позовних вимог на розмір штрафних (фінансових) санкцій, чим фактично втрутилась у господарську діяльність підприємства.

13.04.2017 року Лубенська міська рада прийняла рішення про виконання вищевказаного рішення від 16.02.2017 року в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в розмірі штрафних (фінансових) санкцій КП «Лубни-водоканал» та рекомендувала міському голові притягти його, як керівника водоканалу до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вважає, що таким чином Лубенська міська рада грубо втрутилася в господарську та оперативну діяльність підприємства.

12.05.2017 року розпорядженням міського голови №157Р відповідно до ст.ст.147-149 КЗпП України та керуючись ст.42, ч.8 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» йому було оголошено догану.

Позивач стверджує, що вказане розпорядження винесено з порушенням норм матеріального зокрема трудового права, оскільки прийнято з порушенням регламенту Лубенської міської ради, крім того Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено право сільських, селищних, міських рад на втручання у господарську та оперативну діяльність підприємств установ та організацій. Закон на який посилається відповідач у оскаржуваних рішеннях наділяє ради зовсім іншими повноваженнями. Навпаки, п.7.11 Статуту підприємства який затверджений в тому числі і Лубенською міською радою Полтавської області, що є засновником (власником) підприємства зазначено, що власник (засновник) не втручається в оперативну діяльність керівника підприємства.

Не погодившись з рішеннями Лубенської міської ради Полтавської області від 16.02.2017 року та 13 квітня 2017 року КП «Лубни-водоканал» такі рішення оскаржило в адміністративному порядку.

Крім того, не дивлячись на вимоги ч.2 ст.149 КЗпП України де зазначено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення Лубенська міська рада Полтавської області 18 травня 2017 року ухвалила нове рішення яким за невиконання рішень від 16.02.2017 року та 13.04.2017 року рекомендувала міському голові достроково розірвати контракт з ним, як з керівником КП «Лубни-водоканал».

Вказане рішення позивач вважає незаконним та таким, що грубо порушує його право на працю.

На підставі викладеного, позивач прохав суд визнати незаконними та скасувати розпорядження міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області №157р від 12 травня 2017 року, рішення дев'ятнадцятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради від 18.05.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та від 13.04.2017 року «Про повторне невиконання рішення Лубенської міської ради». Судові витрати покласти на відповідача.

В ході розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог в якій зазначив, що у зв'язку з допущеними неточностями в прохальній частині позовної заяви уточняє їх та прохає суд визнати незаконними та скасувати розпорядження міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області №157р від 12 травня 2017 року, рішення дев'ятнадцятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради від 18.05.2017 року «Про повторне невиконання рішення Лубенської міської ради» та 13.04.2017 року «Про виконання рішень міської ради від 16.02.2017 року в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на розмір штрафних (фінансових) санкцій КП «Лубни-водоканал». Судові витрати покласти на відповідача.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області, Грицаєнка О.П. та КП «Лубни-водоканал» про скасування розпорядження та наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В даному позові вказав, що 21.09.2017 року розпорядженням Лубенського міського голови №315 його було звільнено з посади директора КП «Лубни-водоканал» з 25.09.2017 року з формулюванням «за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, п.3 ст.40 КЗпП України» та припинено дію контракту з ним.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки ним не вчинялось систематичне невиконання посадових обов'язків, а пред'явлені звинувачення у корупційних діях даний час розглядаються Апеляційним судом Полтавської області і відповідного рішення, що набрало законної сили на даний час немає.

На підставі викладеного, прохав суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Лубенського міського голови №315 від 21.09.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал», визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора КП «Лубни-водоканал» від 22.09.2017 року №163-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1», поновити його на посаді директора КП «Лубни-водоканал» та стягнути з КП «Лубни-водоканал» на його користь заробіток за час вимушеного прогулу з 25.08.2017 року в сумі 150 000 грн., допустивши негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі на посаді директора КП «Лубни-водоканал».

Ухвалою суду від 13.12.2017 року вищевказані позови ОСОБА_1 були об'єднані в одне провадження (т.2 а.с.29-30).

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та прохав суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Лубенського міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради полтавської області №157 від 12 травня 2017 року, визнати незаконним та скасувати рішення 19 сесії 7 скликання Лубенської міської ради Полтавської області від 18.05.2017 року «Про повторне невиконання рішення Лубенської міської ради» та 13 квітня 2017 року «Про виконання рішень міської ради від 16.02.2017 року в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на розмір штрафних (фінансових) санкцій КП «Лубни-водоканал», визнати протиправним та скасувати розпорядження Лубенського міського голови №315р від 21.09.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал», визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора КП 2Лубниводоканал» від 22.09.2017 року №163-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1», поновити ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Лубни-водоканал», стягнути з КП «Лубни-водоканал» на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу з 25.09.2017 року по дату винесення судового рішення, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора КП «Лубни-водоканал», судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до наданого розрахунку, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.03.2017 року по 29.03.2018 року включно в сумі 216 313 грн. 60 коп.

В судовому засіданні позивач і його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вищевказані уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохають їх задовольнити.

Представник відповідачів Лубенської міської ради Полтавської області, Грицаєнка О.П. - Євтушевський М.О. в задоволенні позову прохає відмовити, вважаючи вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Так, позивачу надавалась можливість надати пояснення щодо невиконання ним, як керівником комунального підприємства рішення міської ради від 16.03.2017 року та від 16.02.2017 року з встановленим терміном до 10.05.2017 року, однак такі пояснення були надані ОСОБА_1 з порушенням терміну 12.05.2017 року. Цього ж дня позивачу було винесено лише догану. Рішення Лубенської міської ради від 18.05.2017 року носило рекомендаційний характер, тому міський голова застосував лише дисциплінарне стягнення, при винесенні якого було дотримано вимоги ч.3 ст.149 КЗпП України, а саме враховано і ступінь тяжкості вчиненого проступку і обставини за яких було вчинено проступок. Похідними причинами притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало невиконання останнім рішення Лубенської міської ради хоча ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. Статутом КП «Лубни-водоканал» передбачено, що підприємство підконтрольне Лубенській міській раді Полтавської області. Відповідно до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акт ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Стверджує, що рішення Лубенської міської ради від 13.04.2017 року прийнято з дотриманням вимог регламенту, оскільки згідно протоколу №17 засідання колегії Лубенської міської ради від 11.04.2017 року, до порядку денного чергової вісімнадцятої сесії міської ради було включено рішення «Про виконання рішення міської ради від 16.02.2017 року в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на розмір штрафних (фінансових) санкцій.

Що стосується проведення службового розслідування , то воно було проведено на підставі повідомлення директора КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 щодо наявного у нього конфлікту інтересів, то воно було проведено в межах чинного законодавства з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб. У зв'язку з виявленням порушень з боку ОСОБА_1 Закону України «Про запобігання корупції», комісія пропонувала міському голові притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності, а не звільнити. Але так як останній мав догану, то розпорядження міського голови №315 від 21.09.2017 року його було звільнено. Таким чином твердження позивача про те, що його було звільнено без наявності дисциплінарного проступку є хибною, як і твердження про те, що міський голова виніс вищевказане розпорядження вийшовши за межі своїх повноважень. Крім того, постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31.10.2017 року залишено без змін постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.07.2017 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-2, ч.2 ст.172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів».

Відповідач Грицаєнко О.П. в судове засідання не з'явився, направивши до суду відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволені позову ОСОБА_1 прохає відмовити, оскільки жодних порушень з його боку допущено не було (т.2 а.с.41-43).

Представник відповідача КП «Лубни-водоканал» Гусаковська Н.С. проти позову заперечує, прохаючи відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем було дійсно проігноровано рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 16.02.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитенплоенерго», яким було рекомендовано КП «Лубни-водоканал» зменшити суму позовних вимог у справі за позовом останнього до ОКВПТГ «Лубнитенплоенерго» про стягнення коштів на розмір штрафних санкцій, та не вчинено ніяких дій для його виконання. При цьому вважає, що такі відносини між органом місцевого самоврядування та комунальним підприємством будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування, відповідно до ст.ст.17, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-2, ч.2 ст.172-7 КУпАП згідно постанови Лубенського міськрайонного суду залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області. Наказ підприємства від 22.09.2017 року №163-К «Про звільнення з роботи ОСОБА_1» був виданий на підставі розпорядження міського голови від 21.09.2017 року, а оскільки водоканал є комунальним підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Лубни, підпорядковане та підзвітне виконавчому комітету Лубенської міської ради Полтавської області - безпосередньо повинно виконувати акти органів місцевого самоврядування. В запереченнях від 29.03.2018 року надала розрахунок заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до якого, станом на дату розгляду справи, тобто 29.03.2018 року сума такого заробітку становить 184 090 грн. 40 коп. (т.2 а.с.92-93).

Заслухавши пояснення позивача, його представників, представників відповідачів, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що розпорядженням міського голови №132р від 16.04.2010 року «про призначення ОСОБА_1 директором КП «Лубни-водоканал» позивача було призначено директором КП «Лубни-водоканал» згідно поданої заяви з 16.04.2010 року (т.1 а.с.11). Цього ж дня ним був виданий наказ №1 відповідно до якого на підставі вищевказаного розпорядження міського голови він приступив до виконання обов'язків директора КП «Лубни-водоканал» з правом першого підпису за контрактом з посадовим окладом згідно із штатним розписом (т.1 а.с.12).

Відповідно до п.п.7,8 укладеного з ОСОБА_1 контрактом №3 від 16.04.2010 року директор здійснює нагляд за поточним керівництвом підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених чинним законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Директор виконує функції, які покладені на нього законодавчими та іншими нормативними актами, правилами внутрішнього трудового розпорядку Підприємства та посадовою інструкціє . Строк дії контракту з 16.04.2010 року по 16.04.2020 року. Згідно п.п. а) п.22 вищевказаного контракту він може бути розірваний з ініціативи наймача до закінчення терміну його дії у разі систематичного невиконання директором без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом (т.1 а.с.22-23 (справа №539/2797/17).

Відповідно до статуту КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради дане підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м. Лубни і підпорядковане виконавчому комітету Лубенської міської ради полтавської області. Відповідно до способу утворення підприємство є унітарним. Засновником (власником) підприємства є територіальна громада міста Лубни в особі Лубенської міської ради Полтавської області.

Засновником (власником) підприємства є територіальна громада міста Лубни в особі Лубенської міської ради Полтавської області. Підприємство підконтрольне Лубенській міській раді Полтавської області, підпорядковане та підзвітне виконавчому комітету Лубенської міської ради полтавської області.

Згідно п. 2.1 Статуту КП «Лубни-водоканал» метою діяльності підприємства є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення населенню, підприємствам, установам та організаціям і отримання прибутку.

Відповідно до п.6.1 вищевказаного Статуту управління підприємством здійснюється на основі поєднання прав засновника (власника) щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Засновник (власник) здійснює свої право щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Відповідно до п.п. 6.3, 6.4 Статуту для керівництва господарською діяльністю підприємства розпорядженням міського голови призначається директор підприємства на підставі укладення контракту, в якому визначаються строк найму, права та обов'язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Директор без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених статутом. Директора підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) та відповідно до закону.

Згідно п.7.11 вищевказаного Статуту власник (засновник) не втручається в оперативну діяльність керівника підприємства (т.1 а.с.93-99).

16 лютого 2017 року рішенням шістнадцятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради Полтавської області «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» було вирішено рекомендувати КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради укласти з ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» мирову угоду у справі №917/1783/16 за позовом КП «Лубни-водоканал» до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, зменшивши суму позовних вимог на розмір штрафних (фінансових) санкцій. (т.1 а.с.29,30).

Передумовою вказаного рішення стало звернення КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради, директором якого був на той час позивач до господарського суду з позовом до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, при цьому до ціни позову було включено і штрафні санкції за несвоєчасну оплату відповідно до чинного законодавства (т.1 а.с.156-160).

Відповідно до п.п. 2.6, 4.1 посадової інструкції №1 директора КП «Лубни-водоканал» директор організовує виробничо-господарську діяльність підприємства на основі застосування методів обґрунтованого планування нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат, а також максимальної мобілізації резервів виробництва шляхом досягнення високих техніко-економічних показників. Директор несе відповідальність за організацію ефективної виробничо-господарської діяльності підприємства (т.1 а.с.24-25 (справа№539/2797/17).

16 березня 2017 року рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради Полтавської області було вирішено внести зміни в план роботи Лубенської міської ради сьомого скликання на 2017 рік, яким фактично зобов'язано директора КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 надати звіт про виконання рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в розмірі штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.173).

Рішенням вісімнадцятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради Полтавської області від 13.04.2017 року було встановлено, що КП «Лубни-водоканал» не виконано рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в розмірі штрафних (фінансових) санкцій. Також не виконано рішення міської ради від 16.03.2017 року в частині надання директором даного підприємства ОСОБА_1 звіту про виконання рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго». На підставі викладеного було вирішено вважати дії директора КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради ОСОБА_1 в частині невиконання рішення міської ради від 16.03.2017 року неналежним виконанням посадових обов'язків керівника комунального підприємства та рекомендувати міському голові Грицаєнку О.П. притягти ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.147).

На підставі вказаного рішення міської ради розпорядженням міського голови №157р від 12.05.2017 року позивачу, як директору КП «Лубни-водоканал» було оголошено догану (т.1 а.с.148).

18 травня 2017 року рішенням дев'ятнадцятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради Полтавської області на підставі інформації голови тимчасової контрольної депутатської комісії «З перевірки ефективності фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств» про повторне невиконання керівником КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року було вирішено рекомендувати міському голові Грицаєнку О.П. достроково розірвати контракт з керівником КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 за невиконання рішень Лубенської міської ради (т.1а.с.149).

21 вересня 2017 року міським головою Грицаєнком О.П. було видано розпорядження №315р. «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал» відповідно до якого позивача було звільнено з посади директора КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради з 25.09.2017 року за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, п.3 ст.40 КЗпП України та з цього ж дня припинено дію контракту №3 від 16.04.2010 року украденого з ОСОБА_1 (т.1 а.с.151).

22 вересня 2017 року на підставі вищевказаного розпорядження міського голови в.о. директора КП «Лубни-водоканал» І.І.Васильняк був виданий відповідний наказ №163-К «Про звільнення з роботи» (т.1 а.с.152).

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 6, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю ст. 5-1 КЗпП України визначено, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення.

За правилами ст. 4 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 від 22.06.1982 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» (ратифікована 04.02.1994) трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснив, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Звільнення є одним із видів дисциплінарних стягнень (ст. 147 КЗпП).

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Без отримання письмових пояснень від працівника або складання акту про відмову надати такі пояснення накладати на працівника дисциплінарні стягнення відповідно до статті 149 КЗпП неправомірно.

Крім того, відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Судом встановлено, що підставою винесення розпорядження Лубенського міського голови Лубенської міської ради Полтавської області №157 від 12.05.2017 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1» стало рішення міської ради від 13.04.2017 року «Про невиконання рішення міської ради від 16.03.2017 року в частині ненадання директором даного підприємства ОСОБА_1 звіту про виконання рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго».

В судовому засіданні позивач пояснив, що рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в частині зменшення суми позовних вимог до ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» в розмірі штрафних (фінансових) санкцій фактично є втручанням в господарську діяльність підприємства, оскільки змушували КП «Лубни-водоканал» як позивача в господарській справі відмовитися від частини позовних вимог, які по суті є прибутком підприємства.

Відповідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 ГПК України лише позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Що стосується рішення міської ради від 16.03.2017 року в частині ненадання директором даного підприємства ОСОБА_1 звіту про виконання рішення Лубенської міської ради від 16.02.2017 року «Про розгляд звернення ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго», то в судовому засіданні позивач пояснював, що відповідний звіт був направлений ним до міської ради, але вказаний факт перевірено не було. Викладене також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 на адресу міського голови від 12.05.2017 року, у яких він, посилаючись на дату та вихідний номер повідомляв про те, що вказаний звіт ним надавався (т.2 а.с. 46-47), але при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вказані відомості належним чином перевірені не були.

Отже, з огляду на викладене, розпорядження Лубенського міського голови Лубенської міської ради Полтавської області №157 від 12.05.2017 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1» слід визнати незаконним та скасувати.

Разом із тим, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту рішень Лубенської міської ради від 18.05.2017 року та 13.04.2017 року хоча вони і стосуються позивача, та прийняті відповідачем відносно ОСОБА_1, однак безпосередньо не несуть для нього правових наслідків, та безпосередньо не порушують його права, оскільки згідно рішення від 18.05.2017 року визнано дії директора ОСОБА_1 неналежним виконанням посадових обов'язків керівника та рекомендовано міському голові притягнути його до дисциплінарної відповідальності, а рішенням від 18.05.2017 року рекомендовано міському голові достроково розірвати контракт із ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними та скасування рішень Лубенської міської ради від 18.05.2017 року та від 13.04.2017 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.22 постанови Пленум Верховного Суду України постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст. 40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до п.23 вищевказаної постанови Пленум Верховного Суду України, за передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Судом встановлено, що при звільненні позивача з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України пояснення у нього не відбиралися, що свідчить про порушення відповідачами правил та порядку даного звільнення.

Крім того, в розпорядженні про звільнення не вказано в чому саме полягало систематичне невиконання без поважних причин ОСОБА_1 посадових обов'язків, яких саме обов'язків та чим ці обов'язки передбачені. Таким чином, відповідач обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання без поважних причин позивачем посадових обов'язків при застосуванні такого крайнього заходу, як звільнення, та не врахував, положення ч.3 ст. 40 КЗпП України, згідно з якими при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за які вчинено проступок.

Вищезазначене також підтверджується правовими позиціями Верховного Суду України, висловленим у постанові від 21.03.2018 року у справі 336/3679/17.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати розпорядження міського голови Грицаєнка О.П. №315р. від 21 вересня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал» та наказ в.о. директора КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради №163-К від 22.09.2017 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1» і поновити ОСОБА_1 на посаді директора вказаного підприємства, задовольнивши вимоги позивача в цій частині.

За ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з наступними змінами, розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу має бути визначений, виходячи з заробітної плати позивача за два місяця перед звільненням.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд враховує розрахунки здійснені КП «Лубни-водоканал», за якими середній заробіток позивача за останні 2 робочі місяці становить 1416 грн. 08 коп. на день.

Період вимушеного прогулу з дня звільнення позивача по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі становить 130 робочих днів з 26.09.2017 року по 29.03.2018 року. При цьому судом враховано, що день звільнення 25.09.2017 року вважається робочим днем.

Таким чином, розмір відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу становитиме 184 090 грн. 40 коп. (130 дн. х 1416 грн. 08 коп.). Цю суму на користь позивача слід стягнути з КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради Полтавської області.

Що стосується притягнення позивача ОСОБА_1 згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.07.2017 року залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31.10.2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КпАП України, то відповідно до п.7-1 ч.1 ст. 36 КпАП України підставою припинення трудового договору є укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення.

Згідно ч.2 ст. 36 КпАП України у випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вчинено звільнення ОСОБА_1 згідно розпорядження від 21.09.2017 року на підставі п.3 ст. 40 КпАП України за систематичне невиконання без поважних причини посадових обов'язків, тобто після прийняття постанови суду від 12.07.2017 року та під час набрання нею законної сили.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від виконання службових повноважень за рішенням керівника органу (установи, підприємства, організації), в якому вона працює, до закінчення розгляду справи судом.

Таким чином, станом на час звільнення відповідачем позивача із посади, розгляд справи судом відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, завершено не було, оскільки була відсутня постанова суду, що набрала законної сили.

Викладене свідчить про те, що проведене відповідачем звільнення позивача з посади під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, створило умови, які унеможливили проведення законного звільнення з роботи позивача на підставі п.7-1 ч.1 ст. 36 КпАП України, коли відповідна постанова суду набрала законної сили.

Натомість, позивача було звільнено з посади з причин, які не пов'язані із вчиненням ним адміністративних правопорушень, які пов'язані з корупцією.

Відповідно до п.18 постанови Пленум Верховного Суду України постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Таким чином суд не може змінити формулювання причини звільнення позивача.

За задоволеними позовними вимогами про скасування розпоряджень міського голови Грицаєнка О.П. №157р. від 12 травня 2017 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1». та №315р. від 21 вересня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал». суд вважає належним відповідачем Лубенську міську раду Полтавської області враховуючи наступне.

Так, відповідно до ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ст. ст. 1, 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міст. Посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Таким чином, у виниклих правовідносинах міський голова Грицаєнко О.П. діяв не як фізична особа, а як посадова особа органу місцевого самоврядування - Лубенської міської ради, яка і є належним відповідачем за тими позовними вимогами, які задоволено судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову до Грицаєнка Олександра Петровича слід відмовити.

Також у відповідності до п.4 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, враховуючи частковість задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з Лубенської міської ради Полтавської області судовий збір в розмірі 1280 грн. (640 грн. (станом на час звернення із позовом до суду) х 2 (задоволені вимоги немайнового характеру)), з КП «Лубни-водоканал» 3120 грн. 90 коп. (640 грн. (станом на час звернення із позовом до суду) х 2 (задоволені вимоги немайнового характеру) +1840,90 грн. (задоволені вимоги майнового характеру)), враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1) до Лубенської міської ради Полтавської області (, місце знаходження м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33), Грицаєнка Олександра Петровича (місце роботи Лубенська міська рада, м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33), комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради (, місце знаходження м. Лубни, вул. Авіаторська, 52) про визнання незаконними та скасування рішень, визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення дисциплінарної відповідальності, визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення з посади, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Грицаєнка О.П. №157р. від 12 травня 2017 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1».

Визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови Грицаєнка О.П. №315р. від 21 вересня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал».

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради №163-К від 22 вересня 2017 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради.

Стягнути з комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2017 року по 29.03.2018 року в сумі 184 090 грн. 40 коп.

В задоволенні позову до Грицаєнка Олександра Петровича та в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради.

Стягнути з Лубенської міської ради Полтавської області на користь держави 1280 грн. судового збору.

Стягнути з комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради на користь держави 3120 грн. 90 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко