справа № 156/11/18
Провадження № 2/156/123/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря Салатюк Г. В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2 до ОСОБА_4, представник ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 27.02.2007 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У неї на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач їздить на заробітки за кордон та отримує пенсію по інвалідності. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти в частці від його доходу до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позовну заяву Відповідач вказує на безпідставність посилання Позивача у своєму позові на те, що він їздить на заробітки за кордон, оскільки такі твердження позивача є необґрунтованими та не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання ним обовязків з утримання неповнолітньої доньки. Протягом досить тривалого часу, вони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання ним обовязку з утримання їхньої доньки. Окрім того, протягом останніх років він не має регулярного доходу, його стан здоровя не дозволяє працювати та отримувати доходи від здійснення тої чи іншої діяльності, більша частина його пенсії, яку він отримує витрачається на придбання ліків та препаратів медичного призначення, а також спрямовані на профілактику захворювань та необхідний відпочинок, що не дає обєктивної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки усіх доходів. Крім того, він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Крім того, на його утриманні також перебуває донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Звернув увагу на те, що ОСОБА_1 до позову не додала належних та допустимих доказів важкого матеріального стану. Крім того, зазначив, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 було грубо порушено вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому просить позовну заяву ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Крім того, ОСОБА_4 окремо подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду у звязку з тим, що ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначила: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних, осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; ціни позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує повести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те. що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Отже, вказана позовна заява, на думку відповідача, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, у якій вказала, що Відповідачем були пропущені строки для подання відзиву, оскільки відзив подано з пропущенням строку, встановленого судом. Позивач просить відзив вважати не поданим та розгляд справи проводити за наявними матеріалами без врахування відзиву та доданих до нього матеріалів.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю. Представник ОСОБА_3 наполягала на залишенні позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Щодо відзиву та клопотання ОСОБА_4 про залишення позову без розгляду суд вказує, що на думку суду недоліки, що містяться у позовній заяві ОСОБА_1 не перешкоджали відкриттю провадження у справі, тому 16.01.2018 року судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі. У звязку із вищенаведеним, клопотання ОСОБА_4 про залишення позову без розгляду суд вважає необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо відповіді на відзив, поданої ОСОБА_1, та клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без врахування відзиву та доданих до нього матеріалів, суд вказує, що подання відзиву є правом відповідача, яке гарантоване ст. 43 ЦПК України. Окрім того, згідно ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Саме суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд вважає клопотання ОСОБА_1 необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що з 27.02.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_6, 09.11.2007 року (свідоцтво серії І-ЕГ № 061927, а.с. 5). Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 проживає з матірю, що підтверджується Довідкою про склад сімї від 15.12.2017 (а.с.6). Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У звязку із вищенаведеним, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є інвалідом третьої групи (протипоказана робота з фізичним перевантаженням) та не має регулярного доходу; наявність у платника аліментів інших дітей (від другого шлюбу у ОСОБА_4 народилася дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2; свідоцтво 1-ЕГ № 232311, а.с.24), дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Іваничівської РДА та одержує щомісячну, одноразову допомогу при народженні дитини - на дочку ОСОБА_8; інших видів допомог не одержує; на утриманні має дочку ОСОБА_6 від першого шлюбу ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серії 1-ЕГ № 026197, а.с.25); наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів (отримує пенсію по інвалідності).

Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи становить 1 860 грн., а Позивач просить стягувати з Відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), то суд вважає, що з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно підп. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183 СК України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2018 року

Суддя І. М. Нєвєров