Провадження № 22-ц/801/395/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
УХВАЛА

10 грудня 2018 рокуСправа № 127/19426/16-ц м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Денишенко Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшен-ня суми стягнення коштів, зміну порядку та способу виконання рішення суду, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення часток у спільній сумісній власності, стягнення ком-пенсації за відхилення від ідеальної частки, припинення зобов'язання, за апеля-ційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 оскаржує в апеляційному порядку рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року у вищезазначеній ци-вільній справі.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі, су-дом встановлено, що справа надійшла до суду неналежно оформленою, тому її необхідно повернути до суду першої інстанції для усунення недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майно-вого та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимо-гу немайнового характеру.

Згідно роз'яснень, викладених у абзаці першому пункту 10 Постанови Пле-нуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміналь-них справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодав-ства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних по-зовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції вирішувалися зу-стрічні позовні вимоги ОСОБА_4, де, з урахуванням їх уточнення та збільшення, міститься дві позовні вимоги немайнового характеру: про визнач-ення часток у домоволодінні та про припинення зобов'язання ОСОБА_4 щодо повернення коштів як компенсації за відхилення від ідеальної частки у домоволодінні, а також одна позовна вимога майнового характеру про стягнен-ня з ОСОБА_3 на її користь 45239,50 гривень компенсації за відхилення у вар-тості частки у домоволодінні.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Таким чином, збільшуючи та уточнюючи свої зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_4 мала б сплатити недоплачену суму судового збору.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожит-кового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання нею позову немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, за звернення в суд із позовною вимогою про визначення часток у до-моволодінні ОСОБА_4 має сплатити 704,80 гривні судового збору, за по-зовну вимогу про припинення зобов'язання - 704,80 гривні судового збору, за позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_3 45239,50 гривень як компенсацію за відхилення вартості частки у домоволодінні - 704,80 гривні.

Однак із матеріалів справи вбачається сплата ОСОБА_4 судового збо-ру за звернення в суд із зустрічною позовною заявою на загальну суму лише 704,80 гривні. Ухвалюючи 29 жовтня 2018 року рішення про часткове задово-лення позову ОСОБА_3 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд першої інстанції у відповідності до статті 141 ЦПК України не вирі-шив в установленому порядку питання розподілу судових витрат між сторона-ми, а саме: не стягнув із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір за не-оплачені нею власні зустрічні позовні вимоги, як майнового, так і немайнового характеру.

Оскільки можливість ухвалення судом першої інстанції у відповідності до положень статті 270 ЦПК України додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати не втрачена, справу слід повернути в суд першої інстанції для належного її оформлення перед направленням у суд апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 365 ЦПК України якщо під час вивчен-ня матеріалів справи суд виявить невирішене питання про ухвалення додатко-вого рішення суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції повинен усунути певні недоліки.

Враховуючи наведене, справа підлягає поверненню в суд першої інстанції для усунення недоліків у найкоротший термін і направлення в суд апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року.

Керуючись статтями 141, 270, 365 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 127/19426/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення суми стягнення коштів, змі-ну порядку та способу виконання рішення суду, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення час-ток у спільній сумісній власності, стягнення компенсації за відхилення від іде-альної частки, припинення зобов'язання повернути в суд першої інстанції для усунення недоліків у десятиденний строк з моменту отримання.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Денишенко