РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/768/18

Справа № 510/72/18

04.04.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 липня 2017 року він домовився з відповідачами про покупку житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований у м. Рені Одеської області по вул. Одеська, 28, про що було укладено відповідний письмовий договір, на підставі якого ОСОБА_1 передав гроші, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ключі від будинку.

На прохання позивача привести домовленість у відповідності до вимог закону нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, відповідачі повідомили, що це неможливо, оскільки вони не є зареєстрованими власниками спірного будинку, хоча він і належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 30 січня 1988 року.

Про існування обставин, що відповідачі не є зареєстрованими власниками спірного майна та не мали права його відчужувати, ОСОБА_1, на момент домовленостей, відомо не було.

Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від його представника адвоката ОСОБА_4, відповідно до якої він просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують та просять суд його задовольнити визнати за позивачем право власності на спірний будинок.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, відповідно до якої позов визнають у повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 04 липня 2017 року позивач домовився з відповідачами про покупку житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований у м. Рені Одеської області по вул. Одеська, 28, про що було укладено відповідний письмовий договір, на підставі якого ОСОБА_1 передав гроші, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ключі від будинку.

На прохання позивача привести домовленість у відповідності до вимог закону нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, відповідачі повідомили, що це неможливо, оскільки вони не є зареєстрованими власниками спірного будинку, хоча він і належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 30 січня 1988 року.

Про існування обставин, що відповідачі не є зареєстрованими власниками спірного майна та не мали права його відчужувати, ОСОБА_1, на момент домовленостей, відомо не було.

Отже, на момент укладання договору відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були власниками спірного майна, а тому не мали право його відчужувати.

Таким чином, відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Так, ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач, у відповідності до вимог ст. 330 ЦК України є добросовісним набувачем, так як придбав нерухоме майно у осіб, які не мали на це права, а тому спірний будинок не може бути у нього витребувано, оскільки він не був загублений власниками, викраденим у них та не вибував з їх володіння не з їх волі, а тому позов має бути задоволено.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, у даному випадку, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 330, 388, 392, 397 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28, який розташований по вул. Одеська у м. Рені Одеської області та складається в цілому з: житлового будинку літ. А загальною площею 70,90 кв.м, житловою площею 51,70 кв.м, підсобною площею 19,20 кв.м; підвалу літ. Б; вбиральні літ. В; літньої кухні літ. Г; сараю літ. Є; огорожі 1-4; спорудження 5-8.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова