Справа № 463/2390/15-ц
Провадження № 2/463/102/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 9177,86 доларів США, що за курсом 20,58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року складає 188 880,36 грн. за кредитним договором №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року. А також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов мотивує тим, що 06.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №LVH9G200000226, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 доларів США на строк до 06.08.2032 року та зобовязувався перед Банком повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 12.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 9177,86 доларів США, з яких 7193,25 доларів США заборгованість за кредитом; 560,35 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 87,30 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 888,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 12,15 доларів США штраф (фіксована частина); 436,46 доларів США штраф (процентна частина). В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України.

Представник позивача, явка якого визнавалась судом обовязковою, в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості та безпідставності, так як отриманий кредит відповідачем було достроково погашено протягом періоду 2007-2008 років, а відтак у відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед банком. Пояснив, що долучений позивачем до матеріалів позову розрахунок заборгованості за кредитним договором є неналежним та недопустимим доказом по справі, так як є всього лиш на всього таблицею (довідкою) із відповідними цифрами, які не підтверджено жодними документами та які насправді не відображають дійсного стану відносин між сторонами кредитного договору. Представлену стороною позивача на виконання ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 18.06.2018 року про витребування доказів виписку по рахунку №2709 вважає такою, що суперечить відомостям представленим представником відповідача копіям квитанцій про оплату кредиту, які долучені до матеріалів справи. В такій виписці не отримало свого відображення факт повної оплати відповідачем протягом періоду 2007-2008 років грошових коштів по кредиту на загальну суму 6442,57 доларів США, що свідчить про переплату відповідачем кредиту, оскільки такий отримував в розмірі 5000,00 доларів США, та його дострокове виконання у відповідності до п.2.4.1 кредитного договору.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року з призначенням справи в підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.02.2018 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 18.06.2018 року вирішено поновити строк відповідачу ОСОБА_3 на звернення до суду із клопотанням про витребування доказів. Клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано в Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50) 1) відомості щодо руху коштів (виписки) по рахунках за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року (з даними про суму та дату операції, кореспонденцію рахунків, призначення платежу) стосовно платіжних операцій повязаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (в т.ч. сплати супутніх послуг: комісії, послуг нотаріусів, оцінювачів, державних зборів та ін.); 2) документальні підтвердження надання кредитних коштів та відображення операцій з надання кредиту в бухгалтерському обліку банку за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року; 3) платіжні документи позичальника, якими він підтверджує факт оплати зобовязань за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року та супутніми послугами по кредиту (послуги нотаріуса, оцінювача, страхування, державних зборів та інших послуг).

Ухвалою суду від 01.08.2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та додаткових угод залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувшись до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості обґрунтовує мотивованість такого покликаючись на те, що 06.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №LVH9G200000226, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 доларів США на строк до 06.08.2032 року та зобовязувався перед Банком повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 12.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 9177,86 доларів США, з яких 7193,25 доларів США заборгованість за кредитом; 560,35 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 87,30 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 888,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 12,15 доларів США штраф (фіксована частина); 436,46 доларів США штраф (процентна частина) (т.1 а.с.3-21).

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обовязком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач на обгрунтування заявлених ним позовних вимог, а саме розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача долучив до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості (т.1 а.с.3-7).

У звязку із запереченням стороною відповідача факту наявності перед Банком заборгованості в будь-якому розмірі з підстав повної виплати (дострокового погашення) кредиту протягом періоду 2007-2008 років в сумі, що перевищує розмір отриманого кредиту, а відтак і оспоренням достовірності представленого позивачем розрахунку заборгованості, ухвалою суду від 18.06.2018 року вирішено витребувати в Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50) 1) відомості щодо руху коштів (виписки) по рахунках за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року (з даними про суму та дату операції, кореспонденцію рахунків, призначення платежу) стосовно платіжних операцій повязаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (в т.ч. сплати супутніх послуг: комісії, послуг нотаріусів, оцінювачів, державних зборів та ін.); 2) документальні підтвердження надання кредитних коштів та відображення операцій з надання кредиту в бухгалтерському обліку банку за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року; 3) платіжні документи позичальника, якими він підтверджує факт оплати зобовязань за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року та супутніми послугами по кредиту (послуги нотаріуса, оцінювача, страхування, державних зборів та інших послуг).

На виконання вищевказаної ухвали суду Банком 18.07.2018 року скеровано на адресу суду усі виписки по рахунках за договором кредиту №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року (т.2, а.с.35-55).

Оспорюючи достовірність представлених позивачем виписок представником відповідача в останньому судовому засіданні представлено суду квитанції, копії яких долучено до матеріалів справи (т.2 а.с.67-78), згідно яких вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 протягом періоду 2007 року було здійснено проплати за кредитним договором №LVH9G200000226 від 06.08.2007 року на загальну суму 1396,20 доларів США, за період 2008 року на загальну суму 5043,37 доларів США. Що відтак свідчить про те, що відповідачем протягом періоду 2007-2008 років здійснено повну оплату грошових коштів по кредиту на загальну суму 6442,57 доларів США. А відтак свідчить про дострокове виконання взятих на себе згідно договору зобовязань у відповідності до п.2.4.1 кредитного договору у розмірі, що є значно більшим за розмір отриманого кредиту.

Вказані обставини, з невідомих суду причин, свого відображення у представлених позивачем виписках свого відображення не отримали. А тому суд надає віри пояснення сторони відповідача, які обґрунтовані представленими суду належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог, а тому в позові відмовляє.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст..ст. 526,527,530,610,1050,1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Акціонерне товариство ОСОБА_4 «ПриватБанк»: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_3: м.Львів-Винники, вул.Кільцева, 2а/148.

Повне судове рішення складено та підписано 01 серпня 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.