ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/91/18
провадження № 2/691/180/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Подороги Л.В., при секретарі Брандальській Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом, після померлої 10.11.2016 року ОСОБА_3, на земельну ділянку, площею 0,08 га та земельну ділянку, площею 0,98 га, загальна площа 1,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Мліївської сільської ради Городищенського району та належала небіжчиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 145179 виданого на 03.04.2006 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що земельна ділянка спочатку належала його матері, потім його переоформила нині покійна сестра позивача ОСОБА_3. В нього відсутній державний акт на земельну ділянку, оскільки він залишився у ОСОБА_2.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення позовних вимог, подала до суду відзив, в якому зазначила, що позивач уже звертався до суду із аналогічним позовом, який був залишений без розгляду. Однак він повторно звернувся до суду, не врахувавши розяснення, надані йому попереднім судом. Позивач зазначає, що державний акт на земельну ділянку втрачений та дав оголошення до газети щодо визнання його недійсним. Однак, державний акт не втрачений, позивачу відомо, що він знаходиться у відповідача. Із проханням про надання йому державного акту позивач до неї не звертався. Державний нотаріус не витребувала у неї оригінал правовстановлюючого документа на землю. Вважає, що за наявності оригіналу правовстановлюючого документа, ОСОБА_1 не може звернутися до суду з указаним позовом.

У судовому засідання ОСОБА_4 зазначила, що нині покійна ОСОБА_3 була тіткою та хрещеною матірю її довірительки ОСОБА_2. Представник ОСОБА_4 являється двоюрідною сестрою ОСОБА_3. За життя, вони доглядали за останньою, так як вона хворіла на цироз печінки. Проживали неподалік одна від одної, підтримували добрі стосунки. Коли ОСОБА_3 померла, вони повідомили ОСОБА_1 про її смерть, однак останній вказав, що у нього немає грошей на поховання сестри і відмовляється від прийняття спадщини після неї. Державні акти на земельні ділянки знаходяться у позивача, оскільки ОСОБА_3, ще до своєї смерті, віддала їх.

Врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

10.11.2016 року у смт. Ірдинь Черкаського району Черкаської області, померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-СР № 292463 від 06.12.2016 року.

Нині покійна ОСОБА_3, відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану та свідоцтва про народження серії ЯЭ № 126301, мала дошлюбне прізвище «Бурлака» та була рідною сестрою позивача ОСОБА_1.

Відповідно довідки ВК Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 388 від 24.01.2018 року, за померлою 10.11.2016 року ОСОБА_3 рахується квартира АДРЕСА_1. На день смерті у квартирі ніхто не зареєстрований та не проживає.

За довідкою відділу Держгеокадастру у Городищенському районі від 04.05.2017 року № 113/131-17, ОСОБА_1 надано завірену архівну копію державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЧР № 145179. Вартість земельної ділянки (паю) в адмінмежах Мліївської сільської ради Городищенського району (КСП «АФ «Мліїв») становить: ріллі 41157 грн. 22 коп., сінокоси 503 грн. 58 коп..

Про вище втрачений державний акт на землю, позивач подав оголошення у періодичне видання газету «Вісник Городищини» № 15 від 14.04.2017 року.

З метою прийняття спадщини після покійної сестри, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса. Постановою від 26.10.2017 року, державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлої ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на землю.

Згідно довідки Черкаської районної державної нотаріальної контори № 404/02-14 від 16.02.2018 року, після померлої 10.11.2016 року ОСОБА_3, у нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 696/2016. Із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

За загальним положенням про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

На дану обставину також звернув увагу і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справи, про що розяснюється в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Видача постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій не перешкоджає повторному зверненню спадкоємця в нотаріальну контору для оформлення ним спадщини та не є підставою для зупинення оформлення спадщини. При наявності у спадкоємця всіх необхідних документів і сплати відповідних платежів спадкоємцю буде видано свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні надала для огляду суду оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 145179, що належав нині покійній ОСОБА_3, суд вважає, що правовстановлюючий документ не втрачений, а тому, перешкод для звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини у спадкоємців відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 11-13, 81, 206, 258, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, постановою ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_6