Справа № 201/7315/18
Провадження № 2-о/201/158/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Дніпровська районна державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04.07.2018р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа Дніпровська районна державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що 13.10.2011р. дядько заявника - гр. ОСОБА_2 (25.10.1927р.н., РНОКПП: НОМЕР_1) склав Заповіт (№ у спадковому реєстрі - 51838046, бланк - ВРМ 813029, № в реєстрі нотаріальних дій - 618), який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно якого останній заповів усе своє майно, рухоме та нерухоме, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день його смерті та, що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, і на що він за законом буде мати право - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

28.05.2015р. гр. ОСОБА_2 помер, про що виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області видано Свідоцтво про смерть від 02.06.2015р. серія І-КИ № 624271.

Після смерті ОСОБА_2 заявник у встановлений законодавством строк прийняв спадщину, яка залишилася після смерті гр. ОСОБА_2, шляхом подачі відповідної заяви до Дніпровської (раніше - Дніпропетровської) районної державної нотаріальної контори, у звязку із чим 18.08.2015р. було відкрито та зареєстровано спадкову справу № 57829520.

Проте, станом на сьогоднішній день заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадину за заповітом, оскільки державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Підставою відмови є невідповідність заповіту спадкодавця вимогам чинного законодавства, оскільки у заповіті зазначений відмінний від особи, яка прийняла спадщину, спадкоємець. Так, у заповіті допущена помилка в одній літері, яка спричинила розбіжність прізвища зазначеного в паспорті заявника та у Заповіті, а саме: замість прізвища за паспортом - «Чеботарьов», у заповіті зазначено - «Чоботарьов».

У звязку з чим у заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, оскільки у нього виникли складнощі з отримання свідоцтва про право на спадину за заповітом.

В наданій суду 17.07.2018р. заяві заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу 18.07.2018р. за його відсутності (а.с. № 24).

Представник заінтересованої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори у судове засідання 18.07.2018р. не зявився, 18.07.2018р. надав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника (а.с. № 23).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2011р. дядько заявника - гр. ОСОБА_2 (25.10.1927р.н., РНОКПП: НОМЕР_1) склав Заповіт (№ у спадковому реєстрі - 51838046, бланк - ВРМ 813029, № в реєстрі нотаріальних дій - 618), який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно якого останній заповів усе своє майно, рухоме та нерухоме, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день його смерті та, що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, і на що він за законом буде мати право - ОСОБА_4, 07.08.1974р.н. (а.с. № 9).

28.05.2015р. гр. ОСОБА_2 помер, про що виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області видано Свідоцтво про смерть від 02.06.2015р. серія І-КИ № 624271 (а.с. № 11).

Державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Підставою відмови є невідповідність заповіту спадкодавця вимогам чинного законодавства, оскільки у заповіті зазначений відмінний від особи, яка прийняла спадщину, спадкоємець (а.с. № 16).

Факт належності заявнику вказаного заповіту також підтверджується паспортом громадянина України № 000558453 (а.с. №6-7), свідоцтвом про поховання № 728 (а.с. № 12), довідкою від 08.06.2015р. (а.с. № 13), з яких вбачається, що інші данні заявника співпадають, а помилка у написанні призвіща заявника виникла внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт належності заповіту, виданого 13.10.2011р. від імені гр. ОСОБА_2 (25.10.1927р.н. РНОКПП: НОМЕР_1), який помер 28.05.2015р., що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, № у спадковому реєстрі - 51838045, бланк - ВРМ 813029, №в реєстрі нотаріальних дій - 618 на імя ОСОБА_4, 07.08.1974р.н. - гр. ОСОБА_1, 07.08.1974р.н., РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення у справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись п.п.17,18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Дніпровська районна державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності заповіту, виданого 13.10.2011р. від імені гр. ОСОБА_2 (25.10.1927р.н. РНОКПП: НОМЕР_1), який помер 28.05.2015р., що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, № у спадковому реєстрі - 51838045, бланк - ВРМ 813029, №в реєстрі нотаріальних дій - 618 на імя ОСОБА_4, 07.08.1974р.н. - гр. ОСОБА_1, 07.08.1974р.н., РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів. безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя : Ткаченко Н.В.