Справа №487/3878/17 05.04.2018
Провадження №22-ц/784/551/18
Справа № 487/3878/17 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 22ц/784/551/18 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 лютого 2018 року, постановлену суддею Нікітіним Д.Г. в м. Миколаєві у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до свого чоловіка ОСОБА_5, де просила усунути перешкоди у користуванні квартирою № 58 у будинку № 32 по вул. Генерала Карпенка у м. Миколаєві їхнім малолітнім дітям ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вселивши останніх разом з нею до квартири.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 лютого 2018 року вказаний позов залишено буз розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у звязку з повторною неякою в судове засідання позивача. В ухвалі суд зазначив, що позивач, будучи належним чином повідомлена про час і дату розгляду справи, не зявилася до суду 11 грудня 2017 року та 8 лютого 2018 року, про причини неявки суд не повідомила та від неї не надходило заяв про розгляд справи без її участі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

При цьому скаржник посилалася на те, що не отримувала з суду повісток-повідомлень про розгляд справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 не визнав доводів скарги, посилаючись на те, що судом своєчасно направлялися повістки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-УШ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Таким чином, положення ч. 1 ст. 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини також гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Отже, цей пункт втілює в собі «право на суд», яке згідно з практикою Європейського суду з прав людини, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» 2002 рік).

З матеріалів справи вбачається, що 7 вересня 2017 року за позовною заявою ОСОБА_3 було відкрито провадження у справі та розгляд справи було призначено до попереднього розгляду на 26 вересня 2017 року.

2 жовтня 2017 року справа була розподілена іншому судді та призначена до розгляду на 12 жовтня 2017 року (а.с. 26).

За змістом статей 74, 76 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) (надалі ЦПК України 2004 року) судові виклики здійснюються судовими повістками, які направляються фізичним особам, які не мають статус підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та вручаються їм під розписку.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання (ч. 4 ст. 74 ЦПК України 2004 року).

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (ч. 2 ст. 76 ЦПК України 2004 року).

Аналогічній процесуальні норми містяться у ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому повторною неявкою вважається друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Районний суд в ухвалі зазначив, що позивачка була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, що були призначені на 11 грудня 2017 року та 8 лютого 2018 року, проте в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини неявки.

Між тим такі твердження суду не відповідають матеріалами справи.

Матеріали справи взагалі не містять даних про те, що позивачка будь-яким чином повідомлялась та викликалась до суду на 11 грудня 2017 року, що підтверджує доводи скаржника про неотримання такого повідомлення. Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання 11 грудня 2017 року, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального запису не здійснювалося у звязку з неявкою відповідача (а.с. 56). Між тим за приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України в редакції 2004 року у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Отже, наявність в матеріалах справи такої довідки підтверджує неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. За такого, зазначена довідка секретаря складена без урахування таких вимог процесуального закону.

Щодо повідомлення позивача про дату розгляду справи на 8 лютого 2018 року, то в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про повернення судової повістки у звязку з закінченням терміну зберігання конверту.

З отриманням такого поштового повідомлення суд першої інстанції повинен був вжиті інші заходи повідомлення позивача, в тому числі й через мобільний звязок, номер якого міститься в матеріалах справи.

Більш того, пункт 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України містить випадок, коли повторна неявка позивача, не може бути підставою для залишення позову без розгляду, це якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

1 листопада 2017 року від ОСОБА_3 на адресу суду найшла така заява, зі змісту якої вбачається, що остання просить суд розглядати справу за її відсутністю. Заява була зареєстрована судом та міститься в матеріалах справи (а.с. 45). Разом з тим, районний суд будь-якої оцінки заяві позивача не надав.

Таким чином, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду,

районний суд на зазначене вище уваги не звернув, що призвело до помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Ураховуючи, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує права позивача на гарантії захисту у суді своїх інтересів та прав її малолітніх дітей, ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 лютого 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Л.М. Прокопчук

ОСОБА_9

Повний текст постанови виготовлено 5 квітня 2018 року.