РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/75/18

Справа № 510/1898/13-ц

02.04.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /третя особа ОСОБА_3/ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача /третя особа ОСОБА_3/ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 липня 2013 року о 10 годин 40 хвилин у м. Одеса по вул. Преображенська, буд. 19 водій автомобіля «Fiat», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, перед початком руху не впевнився в безпеці даного маневру, допустив вільне відкриття задньої правої двері багажнику, у звязку з чим скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2, який зупинився позаду нього. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3. б, 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 ОСОБА_2.

10 вересня 2013 року Ренійським районним судом Одеської області була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 124 ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн 00 коп. в доход держави.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, ОСОБА_1, як власнице автомобіля «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2 було завдано матеріальну та моральну шкоду. Належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження в вигляді деформації задньої двері, багажнику та заднього бамперу.

Позивач та її представник у судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали та просили стягнути з відповідача: матеріальну школу в розмірі 3 092,56 грн, витрати на проведення експертизи транспортного засобу в розмірі 550,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 49 438,93 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 138,93 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 до судового засідання зявився, проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволені в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що оскільки позивач не поставила автомобіль на ремонт, не вилучила його з експлуатації та з моменту дорожньо-транспортної пригоди до теперішнього часу постійно їм користується, ствердження стосовно наявності моральної шкоди є безпідставними. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази понесених позивачкою моральних страждань, а присутність на судових засіданнях не є безумовною причиною таких страждань. Крім того, представник відповідача наполягав на відсутності вини ОСОБА_2 в тривалому розгляді справи, а тому він не зобовязаний платити за значні витрати позивача на правову допомогу. Також ОСОБА_4 звернув увагу на те, що договір про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_5 складено з порушенням вимог діючого законодавства. Що стосується розміну матеріальної шкоди, то постановою про притягнення до адміністративної відповідальності від 10 вересня 2013 року визначена лише вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, розмір нанесеної позивачу шкоди вказаної постановою не встановлено. При цьому, оскільки експертиза транспортного засобу була проведена майже через три тижня після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, і весь цієї час автомобіль знаходився в експлуатації позивача, а відповідач не був запрошений на проведення експертизи, то можливо припустити, що експертиза не відображає пошкодження отримані саме в результаті дорожньо-транспортної пригоди 04 липня 2013 року та може відображати ряд пошкоджень отриманих при інших умовах. А тому розмір матеріальної шкоди є недоведеним.

Третя особа у судове засідання не зявився, про місце, дату та час проведення засідання сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу в його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представників сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 04 липня 2013 року о 10 годин 40 хвилин у м. Одеса по вул. Преображенська, буд. 19 водій автомобіля «Fiat», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, перед початком руху не впевнився в безпеці даного маневру, допустив вільне відкриття задньої правої двері багажнику, у звязку з чим скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2, який зупинився позаду нього. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3. б, 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 ОСОБА_2.

10 вересня 2013 року Ренійським районним судом Одеської області була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 124 ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн 00 коп. в доход держави.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2013 року було відмовлено ОСОБА_2 в поновлені строку на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 10 вересня 2013 року.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1, як власнице автомобіля «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2 було завдано матеріальну та моральну шкоду. Належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження у вигляді деформації задньої двері, багажнику та заднього бамперу.

Відповідно до висновку № 111 від 01 серпня 2013 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу автомобіля«Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2, повна вартість відновлювального ремонту складає 3 092 (три тисячі девяносто дві) грн. 56 коп.

Відповідно до ч. 1-2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як вбачається зі ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Для обґрунтування суми завданої матеріальної шкоди позивач була змушена звернутись до експертної установи для надання висновку, за що ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти у розмірі 550 (пятсот пятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №111 від 24 липня 2013 року.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідач та його представник проти визнання ОСОБА_2 виним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди не заперечували. Що стосується розміру завданих матеріальних збитків, то наявна в матеріалах справи експертна оцінка не була оскаржена з боку відповідача, ним не було запропоновано провести іншу оцінку, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 092 (три тисячі девяносто дві) грн. 56 коп. та вартості проведеного експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди в розмірі 550 (пятсот пятдесят) грн. 00 коп.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача їй була завдана моральна шкода. Позивач постійно знаходилася в стресовому стані, було порушено її звичайне життя, погіршилось здоровя, вона не могла використовувати транспортний засіб, а тому заподіяну моральну шкодуПетрова О.В. оцінує у розмірі 5 000,00 грн.

Так, відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2-4 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року роз'яснюється, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та за якими доказами це підтверджено.

Між тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню в зв'язку з тим, що в порушення положень постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачем не визначено з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди саме в розмірі 5 000,00 грн., якими доказами це підтверджується та з урахуванням яких обставин визначено саме такий розмір моральної шкоди.

Крім того, судом встановлено, що транспортний засіб позивача отримав незначні пошкодження, які не вплинули на можливість його використання, автомобіль не був вилучений з експлуатації, ОСОБА_1 постійно ним користувалась, а тому не можна говорити про втрати понесені нею у звязку неможливістю використання транспортного засобу. Однак суд допускає, що як сама дорожньо-транспортна пригода так і необхідність звертатися за захистом своїх прав до суду спричинили певну моральну шкоду позивачу.

На підставі вищезазначеного, суд встановлює розмір відшкодування морального збитку в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

В контексті норми статті 137 ЦПК України витрати за надання правничої допомоги адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Суд не може погодитися з доводами представника відповідача, стосовно того що ОСОБА_2 не має нести грошову відповідальність за судові витрати позивача, повязані з сплатою послуг адвоката, оскільки дане ствердження спростовується положенням ст. 141 ЦПК України.

Однак у судовому засіданні ОСОБА_1 звернула увагу суду на те, що договір з адвокатом ОСОБА_5 було розірвано в звязку з незадоволенням позивача якістю наданих адвокатських послуг. Таким чином, правовідносини між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5 виходять поза межі правовідносин між нею та ОСОБА_2 щодо стягнення матеріальної та маральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

А тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення витрат на правову допомогу надану лише адвокатом ОСОБА_6 у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /третя особа ОСОБА_3/ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3 092 (три тисячі девяносто дві) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди у розмірі 550 (пятсот пятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 138 (сто тридцять вісім) грн. 93 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова