Справа № 604/126/18
Провадження № 2/604/128/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі : головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участі секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 лютого 2018 року звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів встановленого Підволочиським районним судом на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 з 400 грн до 1000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак просить позов задовольнити.

В судове засіданні позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 року з відповідача в користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 06 березня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Як убачається із довідки про склад сімї № 20 від 02 лютого2018 року та з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1 зареєстрована разом із сином ОСОБА_3, дочкою ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, та матірю в с. Дорофіївка по вул.. Зелена,16, Підволочиського району в житловому будинку належному матері, ОСОБА_1 самостійно виховує двох дітей.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін і їх неповнолітньої дитини, тієї обставини, що обовязок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 06 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.183,184, ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 200,247,258, 259, 263, 265, 273280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, жительки с. Дорофіївка вул.. Зелена Підволочиського району Тернопільської області, до ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 року по цивільній справі № 2/1912/163/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнути із ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, жительки с. Дорофіївка Підволочиського району Тернопільської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі ) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 06 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704, 80 гривень судового збору.

Виконавчий лист по справі № 2/1912/163/2012 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, - повернути в Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_6