ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 675/1293/18
Провадження № 22-ц/4820/395/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 675/1293/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року у складі судді Демчука П.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 в травні 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Посилався на те, що він зареєстрував шлюб із відповідачкою, 30 серпня 1997 року у Плужненській сільській раді Ізяславського району, у шлюбі народилися троє дітей, які проживають разом із з відповідачкою і спір про місце проживання дітей між ними відсутній. З грудня 2012 року позивач із відповідачкою спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, а тому ОСОБА_5 просить його розірвати.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано.

ОСОБА_4 не погодилась з таким рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та неповне з'ясування всіх обставин справи. Апелянт вказує, що непорозуміння і сварки, які іноді виникають в їх сім'ї є нетривалими і на даний момент вони з чоловіком помирились та проживають однією сім'єю. Пояснення позивача в суді про припинення між ними подружнього життя і створення ним іншої сім'ї є неправдивими. Вказує, що судом не враховано її заперечення проти розірвання шлюбу та не вжито заходів до примирення між ними.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 просила скасувати рішення Ізяславського районного суду від 03 липня 2018 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 30 серпня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому мають одну повнолітню дитину та двох неповнолітню дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В своїй позовній заяві позивач вказав, що з 2012 року не проживає з відповідачкою та не веде спільного господарства, а в судовому засіданні пояснив, що шлюб носить формальний характер та подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

15 травня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

В силу ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя.

Як передбачено ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не бажає перебувати із відповідачем у шлюбі, а тому наполягав на розірванні шлюбу.

Суд першої інстанції з'ясував фактичні взаємини сторін, врахував наявність у сторін однієї повнолітньої дитини та двох неповнолітніх дітей, встановив, що ОСОБА_5 заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з небажанням спільно проживати з відповідачем, створення ним іншої сім'ї, а також врахував ту обставину, що за час розгляду справи в суді примирення між сторонами не відбулось та позивач наполягав на розірванні шлюбу.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду підлягає скасуванню, а в задоволенні позову слід відмовити, оскільки судом не надано строк для примирення подружжя і що на час подання апеляційної скарги сторони примирились та проживають разом, слід відхилити.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 був присутній в підготовчому судовому засіданні 13 червня 2018 року та в судовому засіданні 3 липня 2018 року, в своїх поясненнях наполягав на розірвання шлюбі.

Відповідач ОСОБА_4 про дату і час продовження розгляду справи - 13 червня 2018 року та 3 липня 2018 була належним чином повідомлена, в суд не з'явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти розлучення заперечила.

Отже відповідач достовірно знала про подання і розгляд позовної заяви про розірвання шлюбу, однак в межах строку розгляду справи в суді, а це більше місяця, сторони так і не примирились.

За таких обставин у суду були відсутні підстави для надання строку для примирення сторін.

Також не може бути підставою для скасування рішення суду твердження позивачки, що на час подання апеляційної скарги сторони примирились та проживають разом, оскільки апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення.

При цьому, сторони можуть повторно зареєструвати шлюб при наявності в них такого бажання.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох