Справа № 617/1210/18
Провадження № 2-к/617/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення іноземного суду в частині стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до компетентного суду України із клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання на території України вироку Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону від 02 травня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: Харківська обл., м. Вовчанськ, вул. Н. Крупської, 19) на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 18000 руб. 00 коп.

Заявник в судове засідання не зявилась, сповіщалась судом про час та місце розгляду клопотання завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Боржник ОСОБА_2 сповіщалась про час та місце судового розгляду у відповідності до вимог ст. ст. 128 129 ЦПК України завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду клопотання, оскільки будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленомуЦПК України.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі, якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Як зазначено у ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем (перебування) або місцезнаходженням боржника.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань провизнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів)…» суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст. 81Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Між Україною та Росією як членами Співдружності Незалежних Держав укладено Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенція). Конвенцію ратифіковано із застереженнями Законом № 240/94-ВР.

Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Стаття 51 вказаної Конвенції вказує, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань (далі - рішень);

б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 53 Конвенції, клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. До клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення і прикладені до нього документи забезпечуються завіреним перекладом на мову запитуваної Договірної Сторони або на російську мову.

Клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року за № 1092/5/54 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні; клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції.

Як встановлено під час судового розгляду, вироком Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону від 02 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченому п. «в» ч. 2 ст. 158 УК РФ, їй призначено покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання у колонії-поселенні строком чотири місяці.

Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 18000 руб. 00 коп.

Як вбачається з довідок судді Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону, вказане судове рішення набрало законної сили і підлягає виконанню 27 червня 2017 року; вказане судове рішення в частині стягнення матеріальної шкоди, на території РФ не виконувалося.

Згідно повідомлення Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання зазначеного вище рішення іноземного суду в частині стягнення грошових коштів, передбачених ст. 468 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 06 грудня 2018 року за офіційним курсом НБУ, 18 000 руб. 00 коп. становить 7535 грн. 70 коп.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1, зокрема визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону від 02 травня 2017 року, який набув чинності 27 червня 2017 року, в частині стягнення грошових коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 462-469 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення іноземного суду в частині стягнення грошових коштів- задовольнити.

Визнати вирок Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону від 02 травня 2017 року, який набув чинності 27 червня 2017 року, в частині стягнення грошових коштів.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України вироку Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону від 02 травня 2017 року, який набрав законної сили 27 червня 2017 року, в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 Юріївнигрошових коштів у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) руб. 00 коп.

Вказане рішення виконувати на території України з часу набрання ухвалою суду законної сили в сумі, яка в Національній валюті України, на день постановлення цієї ухвали складає 7535 (сім тисяч пятсот тридцять пять) грн. 70 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вовчанський районний суд Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник ОСОБА_1, адреса місцезнаходження: РФ, м. Ростов-на-Дону, вул. 2-а Арсенальна, 40.

Боржник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Головуючий - суддя -