РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Рівне

Справа № 571/1143/18

Провадження № 22-ц/4815/369/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - адміністрація Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Рокитнівської районної ради, головний лікар ОСОБА_5,

за участю сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області в складі судді Комзюк А.Ф. від 28 вересня 2018 року, ухваленого в 11 год. 35 хв. в смт. Рокитне, дата складання повного судового рішення - 2 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства „Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" згідно якого просить поновити на роботі та скасувати наказ про звільнення.

Позов мотивовано тим, що з 1 серпня 1996 року вона працювала у Рокитнівській ЦРЛ лікарем педіатром, спеціалізація „Анестезіологія дитяча", а з жовтня 2006 року працювала сумісником по спеціальності „ендокринолог дитячий". У липні 2013 року в результаті реорганізації Рокитнівської ЦРЛ адміністрація Рокитнівської ЦРЛ та КЗОЗ „Рокитнівський РЦПМСД" не виконавши вимоги ст.32 КЗпП України перевели її у КЗОЗ „Рокитнівський РЦПМСД" зменшивши тривалість щорічної відпустки по ЧАЕС.

31 липня 2018 року головний лікар КНП „Рокитнівський РЦПМСД" ОСОБА_5 порушив ст.ст.2, 5, 74, 79, 80 КЗпП України, не врахував викликану станом здоров'я терміновість надання відпустки, звільнив її за ст.40 п.4 КЗпП України. Крім того, головний лікар ОСОБА_5 не врахував, що: 21 червня їй на робочому місці під час прийому медсестра ОСОБА_6 нанесла травму; 21 червня 2018 року завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та голова ЛКК ОСОБА_8 визнали свою неспроможність обстежити і надати допомогу з причини її звернення та в присутності інших лікарів та старшої медсестри ОСОБА_9 скерували її за межі району; 21 червня 2018 року їй не відкрили лікарняний лист з 22 червня 2018 року по місцю звернення і проживання працівники адміністрації КНП „Рокитнівський РЦПМСД; а також, що у неї на момент звернення про надання відпустки було більше 50 днів невикористаної відпустки.

Також, позивач стверджує, що у письмовій формі на ім'я головного лікаря ОСОБА_5 та багаторазово в усній формі до завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та старшої медсестри ОСОБА_9 зверталась з проханням видати копію журналів прийому і реєстрації видачі направлень, не видали підтверджень прийому і скерування за межі району та для пред'явлення головному лікарю КНП „Рокитнівський РЦПМСД".

На підставі викладеного ОСОБА_4 просила поновити її на роботі та скасувати наказ по КНП „Рокитнівський РЦПМСД" про звільнення по ст.40 п.4 КЗпП України.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до адміністрації Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Рокитнівської районної ради, головний лікар ОСОБА_5 про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що при видачі наказу №19-к від 31 липня 2018 року „Про звільнення лікаря-педіатра ОСОБА_4." відповідачем дотримано вимоги статтей 40, 43 КЗпП України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що рішення ухвалене з порушенням Конституції України, ст.ст.2, 5, 74, 79, 80 КЗпП України, а також з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вважає, що при її звільненні головним лікарем ОСОБА_5 не було враховано, що: 21 червня їй на робочому місці під час прийому медсестра ОСОБА_6 нанесла травму; 21 червня 2018 року завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та голова ЛКК ОСОБА_8 визнали свою неспроможність обстежити і надати допомогу з причини її звернення та в присутності інших лікарів та старшої медсестри ОСОБА_9 скерували її за межі району; 21 червня 2018 року їй не відкрили лікарняний лист з 22 червня 2018 року по місцю звернення і проживання працівники адміністрації КНП „Рокитнівський РЦПМСД"; а також, що у неї на момент звернення про надання відпустки було більше 50 днів невикористаної відпустки.

Крім того, головний лікар ОСОБА_5, завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та медсестра, яка веде облік робочого часу, ОСОБА_9 не видали їй копію журналів прийому і направлення за межі району від 21 червня 2018 року, в яких вона була зареєстрована.

Також, головним лікарем ОСОБА_10 не доведено неможливість надання їй відпустки.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким поновити її на роботі.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1.08.1996 року ОСОБА_4 прийнята на роботу в КЗ „Рокитнівська центральна районна лікарня" на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю „педіатрія". 30.06.2013 року позивач звільнена в порядку переводу до КЗОЗ „Рокитнівський районний центр ПМСД" Рокитнівської районної ради та 1.07.2013 року прийнята на посаду лікаря педіатра-дільничного лікарської амбулаторії, що підтверджується трудовою книжкою та випискою.

Згідно наказу №1 від 01.06.2018 року на виконання рішення Рокитнівської районної ради №301 від 16.02.2018 року, Комунальне некомерційне підприємство „Рокитнівський РЦПМСД" є правонаступником майна, прав та обов'язків КЗОЗ „Рокитнівський районний центр ПМСД" Рокитнівської районної ради з 1.06.2018 року (а.с.54,57).

З матеріалів справи також вбачається, що з 22 червня по 13 липня 2018 року кожного робочого дня відповідачем складались акти про відсутність ОСОБА_4 на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня.

Зокрема, відповідно до вказаних актів позивач була відсутня на роботі: 22.06.2018 р. з 09 год. до 14.45 год.; 25.06.2018 р. з 09 год. до 16.15 год.; 26.06.2018 р. з 09 год. до 17 год.;27.06.2018 р. з 09 год. до 15.20 год.; 29.06.2018 р. з 09 год. до 14.30 год.; 02.07.2018 р. з 09 год. до 17.25 год.;03.07.2018 р. з 09 год. до 17 год.; 04.07.2018 р. з 09 год. до 17.10 год.; 05.07.2018 р. з 09 год. до 17 год.; 06.07.2018 р. з 09 год. до 14.25 год.; 09.07.2018 р. з 09 год. до 15.45 год.; 10.07.2018 р. з 09 год. до 16.35 год.; 11.07.2018 р. з 09 год. 16.50 год.; 12.07.2018 р. з 09 год. до 17.05 год.; 13.07.2018 р. з 09 год. до 15 год. (а.с.27-41).

Крім того, згідно ату про відмову від підпису у акті про відсутність на роботі позивача було ознайомлено з актом про відсутність на робочому місці з 22.06 по 13.07.2018 року, однак остання відмовилась підписувати акт нічим це не мотивуючи. (а.с.42).

18.07.2018 року головний лікар КНП „Рокитнівського районного центру ПМСД" Рокитнівської районної ради ОСОБА_5 звернувся до голови профспілкового комітету ОСОБА_11 з клопотанням про надання дозволу на звільнення лікаря-педіатра ОСОБА_4 у зв'язку з прогулом без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.51).

Згідно протоколу засідання профспілкового комітету КНП „Рокитнівського районного центру ПМСД" №7 від 20.07.2018 року в зв'язку з неявкою ОСОБА_4 на засідання профкому, його було перенесено на 25.07.2018 року (а.с.52).

25.07.2018 року профспілковим комітетом КНП „Рокитнівський районний центр ПМСД" Рокитнівської районної ради надано згоду на звільнення лікаря ОСОБА_4 за прогули без поважних причин, що підтверджується випискою з протоколу №8 від 25.07.2018 року засідання профспілкового комітету КНП „Рокитнівського районного центру ПМСД" (а.с.49).

31.07.2018 року головним лікарем КНП „Рокитнівський районний центр ПМСД" ОСОБА_12 видано наказ №19-к „Про звільнення з роботи лікаря-педіатра ОСОБА_4.", згідно якого позивача звільнено у зв'язку із прогулами без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України з 6.08.2018 року (а.с.58).

Від ознайомлення із вказаним наказом ОСОБА_4 відмовилась, про що відповідачем було складено відповідний акт.

Відповідно до п.4 ч.1ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогулом є відсутність працівника на роботі більше трьох годин без поважних причин, тому суд, з'ясовуючи законність звільнення працівника на підставі п.4 ч.1ст.40 КЗпП України, повинен встановити причини відсутності працівника на робочому місці та їх поважність.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Однак, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.

За наведеного, встановивши, що ОСОБА_4 з 22 червня 2018 року по 13 липня 2018 року кожного робочого дня упродовж більше трьох годин була відсутньою на робочому місці без поважних причин, що останньою не спростовано, а також, що перед її звільненням головним лікарем КНП „Рокитнівський районний центр ПМСД" ОСОБА_12 у відповідності до вимог ч.1 ст.43 КЗпП України було отримано згоду профспілкового комітету, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що при видачі наказу №19-к від 31 липня 2018 року „Про звільнення лікаря-педіатра ОСОБА_4." відповідачем дотримано вимоги статтей 40, 43 КЗпП України, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів про те, що в зв'язку з отриманою на робочому місці травмою вона зверталась 21 червня 2018 року до завамбулаторією ЗПСМ смт.Рокитне ОСОБА_7 та голови ЛКК ОСОБА_8, якими було відмовлено у відкритті лікарняного листа з 22 червня 2018 року, позивачем суду не надано.

Також, не доведено ОСОБА_4, що вона в період з 22 червня 2018 року по 13 липня 2018 року зверталась до головного лікаря з приводу надання їй відпустки.

Доводи позивача про наявність у неї 50 днів невикористаної відпустки без видачі відповідного наказу про надання відпустки не свідчать про поважність причин її відсутності у вказаний період на роботі.

Безпідставними є покликання позивача на те, що на її звернення відповідачем не видано їй копію журналів прийому і направлення за межі району від 21 червня 2018 року, в яких вона була зареєстрована, так як доказів таких звернень нею не надано.

Крім того, ОСОБА_4 не була позбавлена можливості у відповідності до ст. 84 ЦПК України звернутися до суду з клопотанням про витребування у відповідача вказаних документів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.