Справа № 159/688/18
Провадження № 2/159/442/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (м. Ковель вул. 40 років Перемоги, 9а/51) до ОСОБА_3 (м. Ковель, вул. Київська, 8/1) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2013 року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 28.08.2013 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. В добровільному порядку відповідач аліменти не сплачує та стягнення проводиться в примусовому порядку, через органи державної виконавчої служби. Позивач вказує, що коштів, які сплачує відповідач, недостатньо для задоволення матеріальних потреб дитини у звязку зі зміною підліткового віку дитини. Крім цього, позивач вказує, що дитина часто хворіє простудними захворюваннями дихальних шляхів, як наслідок - необхідно проходити постійні курси лікування, що викликає необхідність у додаткових витратах на лікування. Однак, відповідач додаткових коштів на утримання дитини не надає. Відповідач працездатний, а тому здатний сплачувати аліменти, необхідні для забезпечення належного рівня життя дитини.

На підставі викладеного, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації згідно Закону України "Про індексацію доходів". Крім цього, просила аліменти в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково та просить визначити розмір аліментів не більше, ніж 1000 грн. Зокрема зазначив, що наведені в позові факти є необєктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Так, зокрема відповідач вказує, що він надає матеріальну допомогу своєму синові та заборгованості по сплаті аліментів не має. Крім цього, відповідач вказує, що в нього на утриманні перебуває дружина, яка не працює, оскільки здійснює догляд за новонародженою дитиною. Також відповідач вказує, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей дружини - ОСОБА_5 від її першого шлюбу, на утримання яких також потрібні кошти. Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив при прийнятті рішення, взяти до уваги викладені обставини та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Позивач подала заперечення на відзив відповідача, в якому виклала свої спростування обставин, викладених у відзиві, та просила позов задовольнити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ковельського міськрайоного суду від 09.04.2013 року, шлюб, зареєстрований 21.04.2007 року відділом РАЦСу по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис № 124, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Згідно виконавчого листа, виданого Ковельським міськрайонним судом 28.08.2013 року, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 12.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення судом рішення від 28.08.2013 року про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2017 року - 2027 грн.

Згідно довідки Ковельської ОДПІ № 361/10/03-06-13-01 від 28.03.2018 року, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника додатків - НОМЕР_1, з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року перебував на загальній системі оподаткування. Загальна сума доходу від підприємницької діяльності за вказаний період згідно поданої декларації про майновий стан і доходи № НОМЕР_2 від 10.05.2017 року від ображено в сумі 0,00 грн. Крім цього, згідно вказаної довідки, ОСОБА_3 з 01.04.2017 року по 31.12.2017 року перебував на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (друга група єдиного податку). Загальна сума доходу від підприємницької діяльності за вказаний період, згідно поданої декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № НОМЕР_3 від 23.01.2018 року відображено в розмірі 205170,00 грн.

Відповідач має вік 39 років, подав докази існування обставин, які певним чином обмежують його можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивач, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", у розмірі по 1500 грн. щомісячно.

Визначений розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов про його неспроможність сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн., оскільки на його утримання також перебувають неповнолітні діти та дружина також заслуговують на увагу, однак не впливають на першочерговий висновок суду про розмір аліментів, оскільки прожитковий мінімум для дитини відповідного віку значно збільшився, а призначений розмір аліментів не суттєво більший від половини такого прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Враховуючи визначені ст. 182 СК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, позовна вимога позивача про допуск до негайного виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць не підлягає до задоволення.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (м. Ковель вул. 40 років Перемоги, 9а/51) до ОСОБА_3 (м. Ковель, вул. Київська, 8/1) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (м. Ковель, вул. Київська, 8/1, РНОКПП НОМЕР_1) на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2013 року, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (м. Ковель, вул. Київська, 8/1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (м. Ковель вул. 40 років Перемоги, 9а/51, РНОКПП НОМЕР_4, паспорт серії АЮ № 029712, виданий 25.05.2007 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (м. Ковель, вул. Київська, 8/1, РНОКПП НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий: ОСОБА_6