АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

м. Харків

Справа № 644/5242/16-ц

Провадження № 22-ц/790/462/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Кружиліної О.А.

суддів Бровченка І.О., Хорошевського О.М.

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року в складі судді Клименка А.М.

в с т а н о в и в:

22 червня 2016 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( далі по тексту - ФОП ОСОБА_3) про захист авторських прав.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є видатною українською художницею, картини якої знаходяться в багатьох країнах світу. Своєю творчою працею вона створила наступні твори образотворчого мистецтва:

- картини «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 від 20 травня 2014 року та рішенням до нього;

- картину «ІНФОРМАЦІЯ_6», що підтверджується Сертифікатом та додатком до нього;

- картину «ІНФОРМАЦІЯ_7», що підтверджується Сертифікатом та додатком до нього.

19 березня 2016 року представником позивача в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_8», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність в якому здійснює відповідач, було придбано один примірник контрафактного товару, а саме: картину, виконану шляхом друку на полотні, із зображенням твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується копією товарного чеку № 19 від 19 березня 2016 року. Крім того, у вищевказаному магазині представником позивача за допомогою відеозйомки було зафіксовано публічний показ 11 примірників вищезазначених картин позивача.

21 березня 2016 року представником позивача повторно було здійснено відеофіксацію публічного показу 10 примірників контрафактного товару, а саме: картин, на яких зображені вищезазначені твори.

Згода на виготовлення, публічний показ або розповсюдження картин із зображенням творів позивача, відповідачу не надавалась, ліцензійний договір між сторонами не укладався.

З огляду на викладене, позивач просила суд захистити авторські права, порушені шляхом розповсюдження та публічного показу контрафактних примірників творів під назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» у кількості 2 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» у кількості 3 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7» у кількості 2 штук, і стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 80 000 грн за факти розповсюдження та публічного показу контрафактних примірників творів та судові витрати у розмірі 800 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Захищено авторські права ОСОБА_1, порушені ФОП ОСОБА_3 шляхом розповсюдження та публічного показу контрафактних примірників творів під назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» у кількості 2 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» у кількості 3 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7» у кількості 2 штук, і стягнуто з ФОП ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 30 000 грн та судові витрати у розмірі 800 грн, а всього стягнуто 30 800 грн.

Не погодившись з рішенням суду ФОП ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з копії товарного чеку № 19 від 19 березня 2016 року, наданого до суду представником позивача не вбачається ким саме було придбано вказаний у ньому товар - репродукцію під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», а не художню картину, виконану шляхом друку на полотні, на якій зображено твір під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», на яку вона посилається. З копії чеку неможливо встановити чи дійсно відповідач, здійснюючи підприємницьку діяльність реалізував вказаний в ньому товар.

Крім того, як копія, так і оригінал товарного чеку, який було надано під час судового засідання, не міститься відбиток круглої печатки відповідача із зазначенням «ФОП ОСОБА_3, м. Харків, ідентифікаційний номер - ІН НОМЕР_1». До того ж, жодних згадок про ФОП ОСОБА_3 немає й у графі «товар відпустив» даного товарного чеку, в якій немає ні прізвища, ні ім'я по-батькові відповідача, замість того стоїть тільки підпис невідомої третьої особи. Саме тому, як копія, так і оригінал цього товарного чеку, не можуть слугувати доказом того, що відповідач порушує авторські права позивача.

Крім того, до позову представником позивача ОСОБА_2 було додано фото нібито «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», проте встановити, з яких саме Творів були зроблені ці фото, чи містять вони авторство позивача, яке повинно підтверджуватися його підписом, а саме: у нижньому лівому куті на кожній з робіт чи зазначено підпис: «ОСОБА_1», а у нижньому правому куті кожної з робіт чи зазначено рік створення, та ким саме і в якому місці відбувався публічний показ вказаних Творів та чи ці Твори купувались, - неможливо.

Посилаючись на факт наявності у ОСОБА_1 авторських прав на зазначені твори під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», представником позивача не надав суду належних доказів, що саме ці твори та їх зображення містяться у каталогах робіт художниці ОСОБА_1 за 2008-2009 роки.

ФОП ОСОБА_3 зазначала, що вона ніколи не здійснювала продаж товарів із зображенням вищевказаних об'єктів авторського права з каталогу робіт позивача. В матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи ФОП ОСОБА_3, які могли б підтвердити, що останнім здійснювалась закупівля та продаж товарів із зображеннями будь-яких творів із каталогу робіт ОСОБА_1 за 2008-2009 роки, у тому числі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», або що ФОП ОСОБА_3 здійснювала їх виробництво та використання під час здійснення господарської діяльності.

Відзиву на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 не надійшло.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцію Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з положень статей 1, 11, 15, 50, 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» та прийшов до висновку про те, що ідентичність зображень примірників творів - картин позивача тим примірникам творів, які використовувалися відповідачем у своїй господарській діяльності, оскільки відображені образи на контрафактних примірниках творів відповідають творам художниці ОСОБА_1, не викликає сумніву, а тому такі дії відповідача є порушенням норм Закону України «Про авторське право та суміжні права». Крім того, суд першої інстанції прийняв у якості доказу відеозаписи з фіксацією публічного показу контрафактних картин, оскільки статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2008 році ОСОБА_1 своєю творчою працею створила твори образотворчого мистецтва, а саме картини під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторських прав НОМЕР_2 від 20 травня 2014 року та рішенням до нього, картину «ІНФОРМАЦІЯ_6», що підтверджується Сертифікатом та додатком до нього, та картину «ІНФОРМАЦІЯ_7», що підтверджується Сертифікатом та додатком до нього, а також підтверджується «Збіркою творів образотворчого мистецтва «Каталог робіт художниці ОСОБА_1 за 2008 рік» та «Каталог робіт художниці ОСОБА_1 за 2009 рік», у яких містяться зазначені твори, підписом позивача у нижньому лівому куті творів.

19 березня 2016 року у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_8», що розташований в будівлі ТРЦ «Дитячий світ» та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_3, представником позивача зафіксовано факт розповсюдження картин, виконаних шляхом друку, на яких зображені зазначені вище твори (картини «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» у кількості 2 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» у кількості 3 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7» у кількості 2 штук), всього 11 примірників образотворчого мистецтва художниці ОСОБА_1 без її дозволу як автора.

Представником позивача 19 березня 2016 року було придбано один примірник контрафактного товару, а саме: картину, виконану шляхом друку на полотні, на якій зображено картину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

В якості доказу придбання зазначеного товару представником позивача надано товарний чек від 19 березня 2016 року № 19 та банківський платіжний документ - чек № 355878, код авторизації 993442, здійснений у сумі 550 грн у терміналі ПРИВАТБАНК за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Із свідоцтва платника єдиного податку Державної податкової служби України вбачається, що місце провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 - АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 435, 437 ЦК України, статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені статтею 440 ЦК України та статті 15 вказаного Закону, зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Положеннями частини 2 статті 11 цього Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства), як це встановлено частиною 1 статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

За приписами статті 14 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор має право вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо, а також вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є зокрема, піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, відтворений, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, як це визначено статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Положеннями пункту г частини 1 статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено право автора подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

При цьому, згідно пункту г частини 2 статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суд має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Виходячи з приписів зазначених положень Закону України «Про авторське право і суміжні права» колегія суддів приходить до висновку, що особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

У абзаці 4 пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» судам роз'яснено, що відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614, 1166 ЦК України), тобто законність використання об'єкта авторського права зобов'язаний довести саме відповідач.

19 березня 2016 року та 21 березня 2016 року шляхом відеозапису представником позивача був зафіксований факт публічного показу та розповсюдження шляхом публічної пропозиції продажу товарів виготовлених з використанням об'єктів авторських прав ОСОБА_1, а саме картини «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» у кількості 2 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» у кількості 3 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7» у кількості 2 штук), всього 11 примірників образотворчого мистецтва.

Судом першої інстанції у судовому засіданні були оглянуті вищезазначені відеозаписи, які підтверджують факт розповсюдження творів виготовлених з використанням об'єктів авторських прав ОСОБА_1

Відповідач ФОП ОСОБА_3 підтвердила, що відеозйомка велася саме у її магазині, та що товари, виготовлені з використанні об'єктів авторських прав ОСОБА_1, знаходяться у її магазині.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем порушені права позивача, що виразилися у публічному показі та розповсюдженні шляхом публічної пропозиції продажу контрафактних примірників творів - товарів, виготовлених з використанням об'єктів авторських прав ОСОБА_1, а саме картини «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» у кількості 2 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» у кількості 3 штук, «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7» у кількості 2 штук, всього 11 примірників образотворчого мистецтва.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та правильно стягнув з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення авторських прав.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права є безпідставними. Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

За результатами розгляду апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, з підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 12 квітня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський