17.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/5298/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 рокум. ДніпроСправа № 205/5298/17
2/205/1111/18

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Шавули В.С., за участю секретаря судового засідання Сербена О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 38 767,45 грн.;

стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 14 587,01 грн.;

стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 1 514,00грн.;

стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 5 476,74 грн.;

стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 500,00 грн.;

стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 100,00 грн. у якості відшкодування витрат на правову допомогу;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між страховим відшкодуванням і завданою шкодою внаслідок ДТП у розмірі 6 522,00 грн.;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 500,00 грн.

Позов мотивований тим, що 28.02.2017р. у м. Дніпро на перехресті вул. Павлова та Набережній Заводській відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів НОМЕР_1, який належить позивачу у справі, та «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2017р. свою вину визнав. За наслідками ДТП позивачу як власнику транспортного засобу завдано майнову шкоду. Водночас, ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», як страховик ОСОБА_2, здійснила виплату позивачу страхового відшкодування в меншому розмірі ніж визначено звітом № 6903/17/17 про визначення вартості матеріального збитку від 31.03.2017р., який зроблений на замовлення позивача.

ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву, у якому, посилаючись на те, що ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» в повному обсязі відшкодувала позивачу майнові збитки, спричинені внаслідок ДТП, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не зявився, натомість матеріали справи містять від його представника заяву, у якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, проте звернулось до суду з заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

28.02.2017р. у м. Дніпро на перехресті вул. Павлова та Набережній Заводській відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів НОМЕР_1, який належить позивачу у справі, та «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2017р. свою вину визнав. За наслідками ДТП позивачу як власнику транспортного засобу завдано майнову шкоду. (а.с.15).

За загальними правилом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ №4 особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Оскільки власником автомобіля НОМЕР_3, є ОСОБА_2, суд доходить висновку, що він є належним відповідачем за вимогами про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Водночас, якщо цивільно-правова відповідальність власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки застрахована, у разі настання страхового випадку завдана шкода відшкодовується страховиком у межах ліміту відповідальності, встановленого договором або законом.

На час ДТП автомобіль НОМЕР_3, був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 8765514, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» та ОСОБА_2

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно з п.12.1 ст.12 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до звіту № 6903/17/17, складеного експертом ОСОБА_3 31.03.2017р., на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, складає 55 522,65 грн. (а.с.19-27).

Водночас, як вбачається з відповіді № 5293/1312, наданої Нацкомфінпослуг 19.07.2017р., відповідно до звіту від 29.05.2017р. № 126 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_1, складеного оцінювачем ОСОБА_4, на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», вартість матеріального збитку завданого зазначеному автомобілю внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 28.02.2017р., складає 11 232,85 грн. (а.с.28-29).

За таких обставин, ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу 10 232,58 грн., як відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (11 232,85 грн. матеріальний збиток 1 000,00 грн. франшиза).

З позовної заяви вбачається, що позивач вважає висновок, який зроблений на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» таким, що не відповідає дійсності, оскільки проведений з порушенням встановлених законом вимог.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів визнання звіту від 29.05.2017р. № 126 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_1, складеного оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» недійсним, а також відсутність клопотань про призначення судової експертизи для визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, суд доходить висновку, що позивачем не доведено обставини викладених в позовній заяві, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача розмір франшизи у розмір 1 000,00 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» задоволенню не підлягають, а вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу до ОСОБА_2 не предявлялись, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 22, 1187, 1188 ЦК України, а також ст.ст. ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, ст.ст. 23, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 22, 23, 28, 30, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_5) 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) на відшкодування майнової шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_5) судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 26 жовтня 2018 року.

СуддяОСОБА_5