Справа № 442/5719/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/92/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дрогобицької міської ради, третіх осіб: ОСОБА_6, відділу Держгеокадастру у м. Дрогобичі про визнання незаконною та скасування ухвали, визнання недійсними державного акту, визнання недійсним договору купівлі-продажу, усунення перешкод в користуванні проїздом,-

в с т а н о в и в:

30.08.2016 р. представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 звернувся до суду позовом, в якому з уточненням позовних вимог від 10.02.2017 р. просив визнати незаконною та скасувати ухвалу Дрогобицької міської ради за № 221 від 24.09.2003 року в частині п.1.29 щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 329 кв.м. по АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_5, (кадастровий номер НОМЕР_2); визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006 р. ВЕВ № 652971 реєстраційний № 2605. по АДРЕСА_1 Львівської області та державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданий 04.01.2007р. ОСОБА_2, (кадастровий номер НОМЕР_2); усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні проїздом до будинку № АДРЕСА_2 Львівської області, зобов'язавши солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 демонтувати ворота АДРЕСА_3. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.07.2015 р. ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_4 та земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0818 га, що розташована за цією ж адресою. До будинковолодіння НОМЕР_4 є проїзд з АДРЕСА_6, який проходить повз земельну ділянку по АДРЕСА_1. Даним проїздом завжди користувалися ОСОБА_3 та попередні власники житлового будинку НОМЕР_4 по АДРЕСА_1. Іншого заїзду до вказаного будинку немає. Нещодавно ОСОБА_3 довідався про те, що проїзд до його будинковолодіння передано у приватну власність власнику житлового будинку № АДРЕСА_1 ОСОБА_2 яка встановивши браму на проїзді, закриває її, що створило йому перешкоди у доступі до належного йому житлового будинку. Наведені обставини свідчать про порушення прав ОСОБА_3, оскільки він позбавлений можливості доступу до належного йому будинковолодіння. Незаконність передачі проїзду у приватну власність стверджується планом меж земельної ділянки, відображеної у Державному акті на право власності на земельну ділянку, де згідно опису меж зазначено, що межі А-Б - землі зального користування. Дані обставини, також підтверджуються кадастровим планом земельної ділянки НОМЕР_5, а також планом земельної ділянки та розташованих на ній споруд, що знаходиться в інвентаризаційній справі будинку АДРЕСА_1 та рядом іншим документів, з яких чітко відслідковується незаконність передачі проїзду у приватну власність.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано ухвалу Дрогобицької міської ради Львівської області №221 від 24.09.2003 року в частині п.1.29 щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 329 кв.м по АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.09.2006 серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 329 кв.м по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2).

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006 ВЕВ № 652971, реєстраційний номер №2605, по АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.01.2007 серія НОМЕР_3, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 329 кв.м по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2).

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (проживають в АДРЕСА_5) усунути ОСОБА_3 (проживає в АДРЕСА_6) перешкоди в користуванні проїздом до будинку АДРЕСА_6

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 по 551 грн. 20 коп. судового збору з кожного.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з»ясованих обставинах справи. Зазначає, що частина земельної ділянки яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, якою забезпечувався доступ до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6 не є земельною ділянкою, яка відноситься до земель загального користування і наявність сервітуту на такій земельній ділянці не є підставою вважати її такою. Також стверджує, що нею не чиняться перешкоди позивачу у доступі до свого будинковолодіння, оскільки замок на брамі було нею замінено у зв»язку з виходом його з ладу, а з проханням про отримання нового ключа від брами позивач до неї не звертався. Звертає увагу суду, що приватизація земельної ділянки обмеженої сервітутом як і її відчуження не може бути підставою для визнання недійсними правовстановлюючих документів (державних актів, договорів купівлі-продажу та інше). Окрім цього, позивачем пропущено трьохрічних строк позовної давності, оскільки з позовом він звернувся лише в 2016 році, в той час як він користується спірною ділянкою більше 10 років.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній. Просить скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_10 проти скарги заперечив, просить у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Матеріалами справи встановлено,що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.07.2015р. ОСОБА_3 є власником житлового будинку НОМЕР_4 по АДРЕСА_6 та земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0.0818 га (а/с 5-7 т.1 ).

Відповідачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 вересня 2016 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с 70 т.1).

04.01.2007 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 вересня 2016 р ОСОБА_2 виготовлено на її ім»я Державний акт про право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (а.с 93 т. 1).

Згідно Державного акту серія НОМЕР_6 про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, по АДРЕСА_7, виданого матері позивача ОСОБА_11., земельна ділянка у точках від А до Б межує із землями загального користування, проїзду(а/с 8 т. 1).

Відповідно до Схематичного плану земельної ділянки будинковолодіння по АДРЕСА_1, який було додано попереднім власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 до заяви про передачу йому земельної ділянки у власність, проїзд, який з'єднує сусідню ділянку із АДРЕСА_1 прилягає впритул до будинку. При цьому ширина проїзду складає 2,7м. (а.с 60 т.1).

Відповідно до Висновку Дрогобицького міського управління земельних ресурсів від 19 вересня 2006р., який є складовою Технічного звіту по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, на земельній ділянці ОСОБА_5 загальною площею 0,0329га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 наявні обмеження на використання та вона обтяжена сервітутом на частині земельної ділянки площею 0,0078 га (а.с 103 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що спірна земельна ділянка є єдиним заїздом до будинковолодіння НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 м. Дрогобич; заява ОСОБА_5 від 13 вересня 2006р., що є складовою Технічного звіту по підготовці та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5, підтверджує факт використання ОСОБА_16 земельної ділянки площею 0, 0078га по АДРЕСА_1 в якості проїзду до будинковолодіння по АДРЕСА_6; згідно кадастрового плану, погодженого Дрогобицьким міським управлінням земельних ресурсів 28.11.2016р., що є складовою частиною Технічного звіту ОСОБА_2 (а.с.88 т. 1), на території земельної ділянки ОСОБА_2 виділено смугу шириною 3,06 м, яка з'єднує АДРЕСА_6 із земельною ділянкою ОСОБА_16; Свідки ОСОБА_17 ОСОБА_13, ОСОБА_14 ствердили, що відповідач встановила на землях заїзду браму, чим чинить перешкоди позивачу в доступі до його будинковолодіння.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не повністю з наступних мотивів.

Згідно інформації Дрогобицької міської ради земельна ділянка по АДРЕСА_8 до передачі її у приватну власність ОСОБА_5 мала цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, у межах якої не передбачено земель загального користування. Генеральним планом м. Дрогобич станом на 24.09.2003 року та 15.09.2006 року в межах земельної ділянки по АДРЕСА_8 Львівської області не передбачено земель загального користування. Детальний план території міста Дрогобич станом на 24.09.2003 року та на 15.09.2006 року в межах зазначеної земельної ділянки не розроблявся (а.с.102,т.2).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, матір позивача - ОСОБА_16, після придбання ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у м. Дрогобичі у попереднього власника ОСОБА_5 погодила ОСОБА_2 межі земельної ділянки для виготовлення ОСОБА_2 нового державного Акту на землю, що вбачається з акта обстеження і узгодження (а.с.85).

З часу отримання ОСОБА_2 державного Акту на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 у м. Дрогобичі, порядок користування земельною ділянкою не змінювався, претензій до ОСОБА_2 при житті ОСОБА_16 не пред»являла.

Як вбачається з матеріалів технічного звіту про виконані роботи по підготовці матеріалів видачі Державного акту на право приватної власності на землю громадянці ОСОБА_2 (а.с.90,том 1), ОСОБА_2 надавала згоду на користування земельною ділянкою 0,0078 га по АДРЕСА_9 ОСОБА_11 для проїзду до будинковолодіння по АДРЕСА_6. Заява ОСОБА_2 від 01.12.2016 р., що є складовою частиною Технічного звіту ОСОБА_2 підтверджує факт використання ОСОБА_16 земельної ділянки площею 0, 0078 по АДРЕСА_1 в якості проїзду до будинковолодіння по АДРЕСА_6 на зазначених в заяві умовах.

Згідно висновку Дрогобицького міського управління земельних ресурсів Львівської області від 24.11.2006 р., який передував видачі ОСОБА_2 Державного акту від 04.01.2007 року на земельну ділянку загальною площею 0,0329 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_10 на території Дрогобицької міської ради, що використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських спору, наявні обмеження на використання та вона обтяжена сервітутом на земельній ділянці площею 0,0078 га (а.с.35 Технічного звіту).

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для скасування ухвали Дрогобицької міської ради Львівської області №221 від 24.09.2003 року в частині п.1.29 щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 329 кв.м. по АДРЕСА_1; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку від 15.09.2006 серія НОМЕР_1, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 329 кв.м. по АДРЕСА_6, кадастровий номер НОМЕР_2); визнання недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006 ВЕВ № 652971, реєстраційний номер №2605, по АДРЕСА_1 та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку від 04.01.2007 серія НОМЕР_3, виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 329 кв.м по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2).

З наведених мотивів, в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в частині зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (проживають в АДРЕСА_5) усунути ОСОБА_3 (проживає в АДРЕСА_6) перешкоди в користуванні проїздом до АДРЕСА_7 слід залишити без змін, оскільки матеріалами справи доведено, що такі встановили на земельній ділянці, на яку поширюється дія сервітуту браму, чим чинять перешкоди позивачу у вільному доступі до його земельної ділянки. Тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2018 року в частині скасування ухвали Дрогобицької міської ради Львівської області №221 від 24.09.2003 року в частині п.1.29 щодо передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 329 кв.м. по АДРЕСА_1; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку від 15.09.2006 серія НОМЕР_1, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 329 кв.м. по АДРЕСА_6, кадастровий номер НОМЕР_2); визнання недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006 ВЕВ № 652971, реєстраційний номер №2605, по АДРЕСА_1 та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку від 04.01.2007 серія НОМЕР_3, виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 329 кв.м по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2) скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.12.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.