Дата документу 21.11.2018 Справа № 319/840/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 319/840/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1003/18 Хамзін Т.Р.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» - Чаруковського Романа Володимировича на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та моральної шкоди, посилаючись на те, що в період з 11.08.2016 року по 17.07.2017 року вона працювала інженером 1 категорії актово-претензійного сектору комерційного відділу Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Наказом № 11219/ДН-а від 14.07.2017 року вона була звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 44 КЗпП України.

На день звільнення нарахована, але не виплачена заробітна плата за березень, квітень, травень, червень, липень 2017 року становить 26 141,36 грн.

Зазначає, що по теперішній час суми, що належать їй підприємством не виплачені.

Вказує, що невиплата заробітної плати у встановлені строки протягом тривалого періоду призвела до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в сумі 10 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 26 1421 грн. 36 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_4 заробітну плату в розмірі 26 141,36 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., судовий збір в розмірі 704,80 грн., всього 36 846,16 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за червень 2017 року в розмірі 7 461,84 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

У апеляційній скарзі представник ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» - Чаруковський Р.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд помилково встановив факт наявності заборгованості з заробітної плати, в результаті чого незаконно задовольнив вимогу про стягнення моральної шкоди. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 11 серпня 2016 року по 17 липня 2017 року ОСОБА_4 працювала на посаді інженера 1 категорії актово-претензійного сектору комерційного відділу Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Звільнена у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

На день звільнення ОСОБА_4 була нарахована, але не виплачена заробітна плата за березень - липень 2017 року в сумі 26 141 грн. 36 коп.

23 липня 2017 року позивачу в касі Донецької дирекції залізничних перевезень у м. Лиман було виплачено грошову суму у розмірі 2 738 грн. 37 коп.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, та не спростовано відповідачем належними доказами факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах зі Структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», а також нарахування їй заробітної плати за зазначений вище період, в тому числі й з урахуванням вихідної допомоги.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі щодо неможливості виплати ОСОБА_4 заробітної плати у зв'язку з відсутністю у підприємства первинних документів, необхідних для нарахування та виплати заробітної плати, таких як табелі обліку робочого часу, накази з кадрових питань та інше та погоджується висновком суду першої інстанції щодо стягнення зазначеної вище заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська залізниця», як на доказ неможливості проведення розрахунку з позивачем, посилається на Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року.

Проте в даному висновку зазначено, що ПАТ «Українська залізниця», як заявник, зазначає, що його підрозділ Регіональна філія «Донецька залізниця» фактично втратила контроль доступу до своїх виробничих потужностей та іншого майна, а також первинної документації з 17 березня 2017 року.

Окрім того ПАТ «Українська залізниця» окреслило, що з метою недопущення ризику життю працівникам Донецької дирекції залізничних перевезень та порушення законодавства України вжито заходів, в тому числі прийнято Регіональною філією «Донецька залізниця» низку наказів.

Так, 12 травня 2017 року прийнято наказ № 682-Н «Про формування робочої комісії з опрацювання первинних документів щодо остаточного розрахунку працівників структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень»; 26 червня 2017 року прийнято наказ № 899-Н «Про введення в дію Порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень». Відповідно до даного Порядку оскільки частина структурних підрозділів та працівників знаходяться на тимчасово неконтрольованій Україною території, а виплата здійснюється на контрольованій території України Регіональною філією «Донецька залізниця» через каси структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень» за місцем їх знаходження (місто Лиман).

Колегія суддів приходить до висновку, що дане свідчить про визнання відповідачем свого обов'язку з дотримання трудового законодавства, в тому числі виплати вивільненим працівникам, зокрема й ОСОБА_4, нарахованої заробітної плати та інших обов'язкових виплат та наявності механізму виконання даного зобов'язання.

Проте, колегія суддів погоджується із доводом ПАТ «Українська залізниця» в частині необґрунтованості задоволення позовних вимог зі стягнення на користь позивача моральної шкоди.

Так, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути, і ця подія завдала збитків.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням відповідача про вплив обставин непереборної сили, а саме захоплення терористичними організаціями адміністративної будівлі Регіональної філії «Донецька залізниця» та потужностей її виробництва, на здатність виконувати обов'язки, покладені трудовим законодавством.

Даний факт підтверджується Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року, в якому зазначено, що у ПАТ «Українська залізниця» та Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» відсутня вина у невиконанні своїх обов'язків.

У зв'язку з цим, рішення суду першої інстанції в частині задоволення стягнення з ПАТ «Українська залізниця» моральної шкоди є безпідставним та підлягає скасуванню, із відмовою в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року по цій справі, про задоволення позову в частині стягнення з Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. скасувати та прийняти в цій частині постанову наступного змісту:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову в частині стягнення з Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

В решті рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 26 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко