ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» листопада 2018 року м. Херсон

Справа № 663/2151/17

Провадження № 22-ц/791/98/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та кола осіб, які можуть бути спадкоємцями,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_6, яка діяла в своїх інтересах та від імені ОСОБА_9 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14.12.2016 року в Автономній республіці Крим помер ОСОБА_10, який є її батьком і сином її бабусі та довірительки ОСОБА_9. Після смерті батька, позивачка разом зі своєю сестрою ОСОБА_7, звернулися до приватного нотаріуса м. Скадовська, яка у відповідності до вимог закону завела спадкову справу № 6/2017. Заяву про прийняття спадщини також подали: ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Позивач зазначає, що 23.06.2017 року вона і ОСОБА_7 звернулися до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено у звязку з тим, що вони не єдині спадкоємці померлого і заявниками не надані оригінали документів на право власності нерухомого майна, яке підлягає спадкуванню та документи про реєстрацію спадкодавця видані без гербової печатки України, місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому фактично нотаріусом унеможливлюється визначення кола осіб, які можуть бути спадкоємцями померлого, також не визначено чи приймає спадщину мати спадкодавця.

Стосовно ОСОБА_9 позивачка зазначила, що бабуся через тяжку хворобу не змогла зявитися до нотаріуса в строк для написання заяви про прийняття спадщини після смерті сина, і лише 04 вересня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса м.Генічеськ з метою надання їй (онуці) доручення на представництво її інтересів в суді.

Позивачі просили: - встановити для ОСОБА_9 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_10, померлого 14 грудня 2016 року;

- визначити наступне коло осіб, які можуть бути спадкоємцями померлого: ОСОБА_9 - мати померлого; ОСОБА_6 - донька померлого; ОСОБА_5 - дружина померлого; ОСОБА_7 - син померлого; ОСОБА_7 - донька померлого.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2018 року позов задоволено. Встановлено для ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_10, що помер 14 грудня 2016 року, який слід рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Визначено наступне коло осіб, які можуть бути спадкоємцями померлого: ОСОБА_9 - мати померлого; ОСОБА_6 - донька померлого; ОСОБА_5 - дружина померлого; ОСОБА_8 - син померлого; ОСОБА_7 - донька померлого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що стан здоровя позивача не став перешкодою для подолання значної відстані до нотаріальної контори для оформлення довіреності, тобто вона мала змогу і раніше подолати аналогічну відстань у Херсонську область у м. Скадовськ до нотаріуса, яким було заведено спадкову справу для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року у звязку зі смертю ОСОБА_9 залучено до участі у справі в якості правонаступника останньої ОСОБА_6

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України (у редакції від 2004 року), чинній на час відкриття провадження у справі, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно розяснень з даного питання, що містяться у пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у звязку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Розгляд справи судами з порушенням правил виключної підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належне померлому ОСОБА_10 нерухоме майно розташоване у м. Донецьку та у м. Мукачево, Закарпатської області. Сторони не заперечували, що квартира у м. Кривий ріг, Дніпропетровської області вказана помилково і квартира у м. Донецьку відчужена ще у 2015 році.

Враховуючи, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відкриття провадження та розгляду справи за правилами ст. ст. 109, 113 ЦПК України, місцем проживання одного з відповідачів, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю за місцем знаходження нерухомого майна та основної її частини до Мукачівського районного суду Закарпатської області. В суді першої інстанції ОСОБА_5 заявляла про непідсудність справи суду /т. 1, а. с. 87,88/.

Керуючись ст. 367, 378 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 лютого 2018 року скасувати, направити справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та кола осіб, які можуть бути спадкоємцями на розгляд Мукачівського районного суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3

Дата складання повного судового рішення 09 листопада 2018 року.