Справа № 159/4769/18
Провадження № 2/159/1342/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_2 (АДРЕСА_1, від імені якого діє представник ОСОБА_3 АДРЕСА_2, до ОСОБА_4 АДРЕСА_3) про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 в якому просить усунути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від права на спадкування спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, та визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_4 Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла мама позивача - ОСОБА_6, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_5 Від імені ОСОБА_6 заповіти не посвідчувалися.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на все майно, яке їй належало. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв її син, ОСОБА_2, шляхом подачі державному нотаріусу Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області заяви про прийняття спадщини та нотаріусом було заведено спадкову справу №428/2013. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є також його брат, а її син - ОСОБА_4, який є громадянином Литви і постійно там проживає.

До складу спадщини ввійшли всі права та обов'язки ОСОБА_6, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Мельницької сільської ради Ковельського району Волинської області та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_6

Після спливу шести місяців після смерті ОСОБА_6 позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Ковельської державної нотаріальної контори повідомила, що крім позивача заяву про прийняття спадщини подав його брат - ОСОБА_4 Заява надійшла поштою, проте справжність підпису заявника на заяві не засвідчена нотаріально.

Нотаріус роз'яснила, що відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а відповідно до п. 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції від 04.06.2013 року, що діяла на момент надсилання заяви), якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Також нотаріус вказала, що згідно з п. 3.23 вказаного Порядку, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку.

Брат позивача - ОСОБА_4 з 2013 року і по даний час до нотаріуса особисто не приходив та заяв, де справжність його підпису завірена нотаріально, не надсилав. Достовірно підтвердити факт, що саме брат надіслав нотаріусу заяву і що саме він підписав її - неможливо.

Крім цього, ОСОБА_6 померла у віці 84 роки, була особою похилого віку, хворіла, потребувала допомоги своїх дітей, яку надавав лише позивач. Відповідач знав про її стан, мав можливість допомогти їй, однак цього не робив, на похорон не прибув.

За вказаних обставин позивач вважає, що є всі підстави для усунення відповідача від спадкування в порядку, встановленому ЦК України.

Щодо оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_4, то нотаріус вказала, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що є об'єктом спадкування, відсутні документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і він не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4.18, гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус роз'яснив процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_3 просила суд усунути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від права на спадкування спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, та визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_4 Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В підготовче судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з'явились. Однак, представник позивача ОСОБА_3 попередньо подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла його заява, посвідчена 09.10.2018 року нотаріусом Анікшяйського району (Литва) Йолітою Вєдерєнє, про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Крім цього повідомляє, що не претендує на спірний житловий будинок та просить усунути його від права на спадкування за законом після смерті своєї матері.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4, виданим Мельницькою сільською радою Ковельського району.

Той факт, що померла ОСОБА_6 була матір'ю позивача ОСОБА_2, підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 22.03.1955 року.

Згідно з витягом з погосподарської книги № 6 за 2013 рік Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, по особовому рахунку № НОМЕР_4 будинок з надвірними будівлями і спорудами належав ОСОБА_6 і знаходився в АДРЕСА_4

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач та відповідач, як сини померлої ОСОБА_6 мають право першої черги спадкування за законом після смерті померлої матері. Дана обставина визнана сторонами, а тому не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 82 ЦПК України.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

За правилами ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно матеріалів спадкової справи № 428/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, встановлено, що спадкоємцями майна померлої за законом є - син ОСОБА_2 та син ОСОБА_4, які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері.

В силу вимог ч. 3 та 5 статті 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» , громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року.

Відповідно до епікризу №1068 ОСОБА_6 перебувала у Голобській районній лікарні в терапевтичному відділенні з 23.05.2013 року по 06.06.2013 року, діагноз: хр. Бронхіт в стані загострення, ІХС, дифузний кардіосклероз, церебральний атеросклероз.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 проживає АДРЕСА_7, та на час смерті ОСОБА_6 також там проживав.

Відповідачем не заперечується та обставина, що він не надавав будь-якої допомоги своїй матері, хоча мав можливість її надавати, не прибув на її похорон.

Зазначене підтверджує ту обставину, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані, а тому, зважаючи на зазначені вимоги ЦК України, відповідача слід усунути від права на спадкування спадщини за законом.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, про відмову від спадщини не заявляв.

Таким чином, після усунення відповідача від спадкування, позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом майна, що належало померлій ОСОБА_6, в тому числі й вказаного житлового будинку, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом.

Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 165/01-16 від 17.09.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а тому позивач змушений звертатись до суду за захистом свої майнових прав.

Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач та його представник обґрунтовували позовні вимоги, а саме - підстави для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, та право позивача на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_4 Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем..

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2, від імені якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3), від права на спадкування спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Луцьку Волинської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_4 Волинської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Луцьку Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:П. Ю. Бойчук