Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3594/15-ц
Провадження № 2-др/553/3/2018
У Х В А Л А

Іменем України

12.04.2018м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І,

при секретарі: Лунич Ю.Г.,

розглянувшиу у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства власників квартир «Ініціатива» Полтавської міської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Подільської (Ленінської) районної у м.Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, та позовом ОСОБА_4, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_1, третя особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2018 року до суду з Апеляційного суду Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи №553/3594/15-ц, які передані судді Тимчуку Р.І. 23.03.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2018 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства власників квартир «Ініціатива» Полтавської міської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Подільської (Ленінської) районної у м.Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, та позовом ОСОБА_4, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_1, третя особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування було повернуто до Ленінського районного суду м.Полтави для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

Від представника позивача ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його участі, підстав для винесення додаткового рішення не вбачає.

В судове сторони не з'явилися, хоча були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК Українине перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2018 року зазначено, що вирішуючи питання стягнення судових витрат за позовні вимоги з ОСОБА_1 JI.C., місцевий суд невірно застосував норми законодавства, в звязку з чим сума судового збору при подачі позовної заяви була стягнута із позивача не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 JI.C. звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій прохала визнати за нею право власності на квартиру №34 по вул. Небесної Сотні (Леніна), 92 у м. Полтаві у порядку спадщини після померлої 14 лютого 2013 року ОСОБА_6.

Так, за вказану вище позовну вимогу майнового характеру нею було сплачено судовий збір у розмірі 2800 грн., виходячи з того, що середня ринкова вартість аналогічних квартир у м. Полтаві складає 270-290 тис. грн., ціна позову 280 000 грн.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що у червні 2016 року позивач ОСОБА_1 JI.C. змінила та доповнила позовну заяву, де нею було заявлено ще одну вимогу немайнового характеру, за яку вона відповідно сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет» який діяв на 2015 рік, мінімальна заробітна плата, складала 1218 грн., а тому судовий збір повинен був сплачуватися за ставками, які діяли у 2015 році.

Статтею 4 частиною 2 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставок судового збору. Так, пунктом 1.1. закріплено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6090 грн).

Відповідно до п.16 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК в редакції чинній на момент прийняття рішення). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченного або з поверненням передплаченого судового збору.

Однак, за результатами розгляду справи судом першої інстанції залишилося не вирішеним питання щодо дійсної вартості спірного майна та стягнення в повному обсязі з ОСОБА_1 JI.C. судових витрат за позовні вимоги майнового характеру та їх розподіл відповідно до ст.88 ЦПК України (в редакції №1618-IV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення рішення).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 21.08.2017 року позов ОСОБА_1 до Товариства власників квартир «Ініціатива» Полтавської міської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Подільської (Ленінської) районної у м. Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, право власності на квартиру №34 по вул. Небесної Сотні (Леніна), 92 у м. Полтаві у порядку спадщини після померлої 14 лютого 2013 року ОСОБА_6.

Виключено з Державного реєстру прав на нерухоме майно реєстрацію права власності на імя ОСОБА_3 реєстраційний номер обєкта нерухомого майна кв. №34 по вул. Небесної Сотні (Леніна), 92 у м. Полтава -1, номер запису про право власності 2790751 від 23.08.2013 року.

В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: сплачену суму судового збору при подачі позову до суду 3351, 25 грн., сплачену суму судового збору за подачу заяви про забезпечення позову 413, 30 грн., витрати на замовлення експертизи 800,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 14 750 грн.00 коп., а всього 19314,55 грн.

Судом першої інстанції судові витрати були розподілені та стягнуті відповідно до чинного законодавства України.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову сплатила судовий збір виходячи з середньої ринкової вартості аналогічних квартир у м.Полтаві станом на день подачі позову і для правильної оцінки квартири заявляла клопотання про проведення судової будівельно-оціночної експертизи, яка і була призначена ухвалою суду від 09.03.2017 року, виконання якої було доручено експерту ОСОБА_7 Від експерта 27.07.2017 року надійшло повідомлення №31 про неможливість надання висновку судової будівельно-оціночної експертизи, у звязку з відсутністю доступу до обєкта дослідження. Тобто, зі сторони позивача були використані всі можливі заходи для визначення дійсної вартості спірної квартири.

На сьогоднішній день суд не має можливості визначити інший розмір судового збору, аніж той, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Таким чином, підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та їх розподіл відсутні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8