Справа № 640/8205/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд міста Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
секретаря - Бломберус С.А.
відповідача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/8205/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -
В судове засідання позивач не зявився, повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В ході судового розгляду позивач пояснив, що в день залиття він проснувся і у ванній кімнаті була вода, була вже мокра шафа, він почав зясовувати звідки тече вода, пішов до квартири відповідача, двері відчинила мама відповідача, яка там проживає. Він спитав чи тече у неї вода, оскільки його заливає, вона відповіла, що у неї вода не тече, все сухо. Після чого, він звернувся до «Жилсервіс-МЖК», працівники прийшли та виявили течу у ванній кімнаті під ванною, після чого було складено акт комісії, однак мати відповідача відмовилась від підпису акту.
Відповідач та її представник позов не визнали повністю, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач пояснила, що у в день нібито залиття вона була на роботі, а її мама була вдома та надала доступ до квартири сантехніку та позивачу, послугами якого він користувався, однак течі не знайшли. Коли вона прийшла після роботи, то течі знайдено не було. Довго шукали протікання води, однак так і не знайшли, шукали за допомогою ліхтаря, знайшли лише краплі води на трубі, однак яким чином ці каплі на трубі нібито спричини залиття та відставання плитки встановлено не було, тому і акт не було складено в той же день, а коли насправді акт був складений невідомо, при цьому через місяць вона звернулася до ЖЕКу та намагалась його отримати, однак їй повідомляли, що акту ще немає. Акт було сфальсифіковано заднім числом. Ніхто їй чи матері не пропонував підписувати його. Наступного дня вона побачила в квартирі позивача, що в ванній відійшли декілька плиток, маленький кант плитки, який відпав, стеля та підлога були сухі; ванна велика, розширена. Раніше у неї також відійшло 4 кв.м. плитки в квартирі, чому це сталося невідомо, було також складено акт від 06.06.2017; у жильців будинку спостерігалися такі факти відходу платки.
23.06.2017 Ухвалою суду відкрито провадження у справі.
26.09.2017 ухвалою суду відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.
27.09.2017 ухвалою суду, залишеною без змін Постановою АСХО від 05.02.2018, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цій цивільній справі відмовлено.
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з довідкою КП «Жилсервіс-МЖК» від 26.05.2017, позивач ОСОБА_3 не зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, інших осіб зареєстрованими також не значиться (а.с 14)
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 25.09.2017 вбачається, що трикімнатна квартира АДРЕСА_4, з 15.10.2012 року на праві приватної власності належить відповідачці ОСОБА_1 (а.с. 65 виокремленого матеріалу)
У акті огляду житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5, складеного 07.07.2014 комісією у складі: головний інженер КП «Жилсервіс-МЖК» ОСОБА_4 та слюсар-сантехнік ОСОБА_5, вказано, що здійснено огляд квартири №25. На момент огляду встановлені наступні пошкодження приміщення: - намокання та здуття стелі під пластиковими панелями; - відставання плитки по всім стінам ванної кімнати (8,3 кв.м.), часткове розламування плитки); - потрібно заміна через тріщини плиточних фриз (64 штук); - намокання, здуття бокових та задньої стінок шафи у ванній кімнаті.
Імовірно, затоплення житлового приміщення виникнуло з причини прориву внтурішньоквартирної розводки у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2, що виникнуло 02.06.2014 року (а.с. 13).
У нижньому право куті акту зазначено, що представники з квартири №28 будинку №29 відмовилися від підпису в акті огляду приміщення в квартирі №25 будинку №29.
Допитаний свідок ОСОБА_6 пояснив, що працює директором КП «Жилсервіс-МЖК». В липня 2014 року до МЖК звернувся ОСОБА_3 та повідомив, що у нього в квартирі маються сліди залиття. Він відправив до квартири позивача працівників Шмаргуна та ОСОБА_5. Потім після огляду вони повідомили йому, що вище поверхом над квартирою позивача під ванною з водопровідної труби трохи сочилася вода, на його думку, це було діло не одного дня, накопичувалось, оскільки б хазяйка б це помітила, однак це призвело до відходу плитки від стіни у ванній кімнаті позивача. Він особисто не був в квартирі, нічого не оглядав, а лише підписав наданий інженером акт огляду. Про те, що мешканці скаржились на усадку дому йому не відомо, ніхто з цього приводу не звертався.
Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є хорошим другом з ОСОБА_3, він раз в місяць буває в гостях у позивача. Влітку 2014 року у позивача почалася тріскатися плитка у ванній кімнаті в районі стелі в верхньому правому куті. Перша плитка, яка почала тріскатися та відлетіла, він побачив вкінці липня 2014. Він чув характерні звуки тріску плитки, коли ходив по підлозі в ванній також було чутно тріск плитки. Вони обговорювали це питання. Як ОСОБА_3 розказав йому, причиною цього було залиття з ванної кімнати квартири сусіда. Потім було проведено комісійний огляд ванної кімнати і встановлено дійсно, що це було через залиття з вище розташованої квартири. 24.07.2014 після відпадання першої плітки він побачив, що стіна мокра. У позивача в липні-серпні 2014 року перестало працювати світло. Схоже на те, що стеля була мокрою. Розбитої плитки було багато, декілька ящиків. Через залиття квартири та поганого спілкування з відповідачкою у позивача погіршився стан здоровя.
Допитаний свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_9 по вул. Кричевського,29. 02.07.2014 ОСОБА_10 зателефонувала їй, після того, як їй сказали, що відбулось залиття квартири. Вона прийшла до квартири ОСОБА_10, і розповіла, що прийшов сусід ОСОБА_3 та сказав, що його заливає. Вони включили воду, дивилися у ванній, всюди заглядали, однак ніякої течії не знайшли. Тому вона запропонувала ОСОБА_10 зателефонувати та викликати слюсаря, вона надала телефон та слюсар приїхав, однак нічого не знайшли. ОСОБА_3 нікого не запрошував до себе в квартиру з приводу залиття.
Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що 02.07.2014 він був в квартирі 28 в будинку,29 по вул. Кричевського, десь 10-15 хвилин. ОСОБА_10 в квартирі була сама та сказала, що їй сказали нібито з її квартири заливає сусіда. Він зайшов до її ванної кімнати та почав шукати протікання води, однак ні течі, ні води не бачив, там була лише ванна. Відкривали сильно воду, однак вологи не бачив.
Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Вищевказаний акт від 07.07.2014 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Крім того, у вказаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони, як і будь-які дані про осіб, присутніх при складанні акта, окрім позивача. При цьому, відповідача в день залиття не було допущено до квартири позивача. Цей акт складений через 5 днів від імовірного затоплення, акт складено за відсутності самого відповідача, що позбавило його можливості подання доказів на його спростування.
Крім того, в листі КП «Жилсервіс-МЖК» від 23.01.2018 (т. 2 а.с. 5) вказано, що члени комісії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно здійснювали огляд квартири позивача 07.07.2014, тобто вбачається, що в день залиття 02.07.2014 огляд квартири позивача вказаними особами не здійснювався.
В акті вказано про ймовірність причини залиття, при цьому відповідач чи інші особи не перешкоджали доступ до своєї квартири, було здійснено оглядав ванної кімнати квартири відповідачки, однак сліди течі води не було виявлено, що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11
Акт складався у відсутність керівника КП «Жилсервіс-МЖК» ОСОБА_6, в огляді і встановленні причин залиття керівник ОСОБА_6 участь не приймав, а лише підписав акт, який йому було надано.
Крім того, відсутні відомості щодо участі представника організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, відсутні докази того, що КП «Жилсервіс-МЖК» є організацією, яка здійснює обслуговування системи водопостачання.
Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.
Аналогічного висновку дійшов ВСУ в постанові від 23 серпня 2017 року у справі №6-2125цс16.
З вище вказаних підстав суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_6, оскільки останній підписав лише наданий акт, на місці залиття не був. При цьому, свідок також лише припускає, що це могло трапитися від того, що з водопровідної труби трохи сочилася вода, однак це не було помітно, оскільки б хазяйка це помітила.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_7 суд враховує, що свідок зазначив, що перша плитка, яка почала тріскатися та відлетіла в ванній у позивача, він побачив вкінці липня 2014; він чув характерні звуки тріску плитки; коли ходив по підлозі в ванній також було чутно тріск плитки. 24.07.2014 після відпадання першої плітки він побачив, що стіна мокра. Отже, з показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що звуки тріску плитки були навіть при ходьбі по підлозі, тобто не встановлено чому та яким чином залиття з ванни відповідача призводило до звуку тріски плитки при ходьбі по підлозі, тобто не узгоджується масштаб наслідків від крапель води на трубі в ванній відповідача з тріском плиток при ходьбі по підлозі ванної позивача; після відпадання першої плітки 24.07.2014 він побачив, що стіна мокра, тобто зазначене не узгоджується з датою залиття, при цьому згідно з актом огляду вже станом на 07.07.2014 потрібно була заміна 64 штук плиточних фриз через тріщини.
При цьому, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 02.07.2014, будучі в квартирі відповідача, не виявили, не бачили ознак течі води.
Посилання позивача на лист КП «Жилсервіс-МЖК» від 21.12.2017 (т. 2 а.с. 6), в якому зазначено, що протягом 2012-2017 ніхто з жильців будинку не звертався з питань усадки дома, - не підтверджує дійсні причини залиття квартири позивача.
При цьому, маючи можливість зробити фотознімки залиття квартири в день такого залиття, позивачем цього зроблено не було, в день залиття до квартири відповідача допущено не було. Фотознімки, які, як зазначив позивач, зроблені в його ванній, датовані 31.08.2016 року, тобто через два роки після залиття.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Матеріали справи не містять належних, допустимих та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідачки ОСОБА_1, а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями та шкодою.
При цьому, факт залиття квартири позивача внаслідок течі саме з квартири відповідача не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Оскільки за змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.
Оскільки предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий звязок між шкодою та діями відповідача. Однак, всіх складових відповідальності відповідачки встановлено в судовому засіданні не було.
Позивачем зазначені роботи, які він вважає необхідним для проведення у звязку з залиттям 02.07.2014, однак не підтвердженого належними та допустимими доказами необхідність проведення ремонту та робіт саме в такому обсязі, чи потребувалось проведення ремонтних робіт саме в такому обсязі; які причини відсутності плитки саме по всім стінам ванної кімнати (8,3 кв.м.), а не лише в місці ймовірного залиття, враховуючи, що в ванній кімнаті відповідачки не було встановлено течі, тобто не спростовані твердження відповідачки щодо можливого неякісного проведення попереднього ремонту ванної позивача. При цьому, не встановлено, яким чином, як зазначено в акті, відбулось намокання, здуття бокових та задньої стінок шафи у ванній кімнаті позивача при залитті 02.07.2014, враховуючи, що течі у ванній відповідачки виявлено не було. Також в акті зазначено, що потрібно заміна через тріщини плиткових фриз (64 штук), однак не встановлено, яким чином при залитті 02.07.2014 зявилися тріщини на плиткових фризах і одразу на 64 штуках.
Позивачем не надано договір на проведення ремонтних робіт, повязаних саме з залиттям 02.07.2014, або кошторисної документації на підтвердження проведених робіт тощо, що позбавляє можливості перевірити факт та об'єм виконаних чи необхідність виконання таких робіт.
Наданий позивачем з Інтернет-ресурсу розцінок на будівельні роботи не є належним та допустимим доказом для підтвердження вищевказаних обставин.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Оскільки, розмір завданої шкоди є істотною обставиною, яка підлягає доведенню, і суд, виходячи із принципу диспозитивності, за відсутності належних доказів, не може на власний розсуд визначати розмір завданої шкоди, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими. достатніми доказами розміру завданої шкоди.
Крім того, позивач, посилаючись на те, що він є власником квартири №25 і йому, як власнику квартири, було завдано матеріальної шкоди, - не надав допустимих доказів на підтвердження цих обставин, оскільки на підтвердження належності йому на праві власності вказаної квартири, позивач послався на довідку КП «Жилсервіс-МЖК» від 26.05.2017, однак довідка не містить відомостей щодо власника квартири, а підтверджує лише, що позивач не значиться зареєстрованим у цій квартирі.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12, ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі викладеного, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають, оскільки не доведено розмір заподіяної шкоди позивачу, не встановлено винність дій відповідача, причинно-наслідковий звязок між шкодою та діями відповідача.
Крім того, позивачем не доведено, що неправомірними діями відповідача у звязку з залиттям йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у погіршенні стану здоровя, необхідності амбулаторного лікування, купування ліків тощо. Позивачем не підтверджено причинний звязок між залиттям та погіршенням стану здоровя.
Враховуючи, що позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору у розмірі 1280 грн. (640 грн. - за вимогами майнового характеру та 640 грн. за вимогами немайнового характеру щодо стягнення моральної шкоди), і в задоволенні позову відмовлено, то судовий збір необхідно віднести за рахунок Держави.
Вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу 5000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки у задоволенні позову відмовлено. Крім того, договір на надання юридичних послуг №1-к датований 01.12.2017, акт виконаних робіт (консультація з розясненням правової позиції та особливості процесу, участь у підготовці позову) датований 22.01.2018, натомість позивач звернувся з позовом до суду 31.05.2017; також в договорі не вказано за яким саме позовом та справі надавалася така консультація та складення якого позову, враховуючи, що цей позов подано до укладення договору про надання правової допомоги; також відсутні докази сплати позивачем витрат у розмірі 5000 грн., оскільки в акті виконаних робіт вказано, що замовник зобовязується сплатити кошти протягом 10 днів, що не є доказом фактичної сплати.
Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, - відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_6.

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення складено 26.07.2018 року.

Головуючий