Справа № 309/3050/17
Провадження № 2/309/382/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О. Я.
при секретарі Бринзей Н.М.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Хустської РДА про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -
ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хустської РДА про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, визначення місця проживання неповнолітніх дітей.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 21.10.2008 року між сторонами було укладено шлюб у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №25. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У сторін різні погляди на життя, шлюб та сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не має поваги до дружини не піклується про дітей, веде аморальний спосіб життя, з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їхні діти, що впливає на їх психічний стан, спричиняє позивачці та дітям душевні страждання. Протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сімю. Сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного.
Позивачка вважає за необхідне визначити місце проживання дітей разом з нею.
Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним трьохрічного віку. Діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Відповідач є молодим за віком, працездатний, фізично здоровий, виїжджає на сезонні роботи за кордон до Російської Федерації та отримує дохід, однак ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей.
Позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, аліментів на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку в розмірі по 1000 гривень та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з матірю ОСОБА_3
В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задоволити позов з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Хустської РДА ОСОБА_2 не заперечила щодо задоволення позову. До суду подано висновок органу опіки та піклування про доцільність місця проживання неповнолітніх дітей сторін з позивачкою.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що 21.10.2008 року між сторонами було укладено шлюб у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №25, що підтверджується свідоцтвом серії І-ФМ №049311 від 21.10.2008 року (а.с.11). У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Відповідач виїжджає за кордон на сезонні роботи, однак не надає належного матеріального утримання дітям, не приймає участі у їх вихованні. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років. Відомостей щодо розміру доходу відповідача сторонами суду не надано.
Органом опіки та піклування Хустської РДА надано висновок від 20.02.2018 року про доцільність місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю ОСОБА_3, що не суперечить інтересам дітей (а.с.35).
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України).
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки та відповідача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позов у частині позов у частині розірвання шлюбу підлягає до задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Обовязок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На момент предявлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.
Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка знаходиться відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у звязку із чим не працює, доходу не має, перебуває у важкому матеріальному становищі, у зв'язку з подорожчанням рівня життя, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, працює сезонним робітником, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 необхідно щомісячно стягувати на користь позивачки ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму та аліменти на утримання позивачки по догляду за сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Судові витрати в справі - суму сплаченого судового збору в розмірі 1280 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки, суму недоплаченого судового збору в розмірі 640 гривень необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати.
Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 4,12, 81, 263-265, 275 ЦПК України, ст.ст. 55, 84, 110, 112, 141, 180-184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд, -
Позов ОСОБА_3 задоволити частково.
Шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 21.10.2008 року у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 25 розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 їй прізвище ОСОБА_3.
Стягувати щомісячно із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.09.2017 року до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати щомісячно аліменти із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.
Визначити місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 із матірю ОСОБА_3.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць В частині стягнення аліментів на утримання дітей та дружини
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1280 гривень судових витрат.
Стягнути із ОСОБА_4 640 гривень недоплаченого судового збору на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_9

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_9