Справа № 201/7360/18
Провадження № 2-о/201/161/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов Максим Євгенійович) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 05.07.2018р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов Максим Євгенійович) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06.04.1997р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючого за себе та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_6, діючої за себе та по дорученню, посвідченому 26.06.1996р. Першою Дніпропетровською ДНК за р. №2-2955 від імені ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., діючого з дозволу матері ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. за реєстровим номером 1140 заявник придбав вказану квартиру. На час укладення договору заявник мав паспорт громадянина СССР. Однак, при укладенні даного договору було допущено помилку в написанні його прізвища, а саме замість прізвища «ОСОБА_3» зроблено неправильний запис «ОСОБА_3». Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_2, виданого Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області 01.09.2009р., як в документі, що посвідчує особу заявника, він має прізвище «ОСОБА_3». На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу заявник не звернув уваги на неправильність перекладу з російської на українську мову свого прізвища. Право власності на вказану квартиру зареєстрував 04.08.1997р. в КП «ДМБТІ» ДОР на прізвище «ОСОБА_3».

02.07.2018р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова М.Є. щодо посвідчення договору відчуження (купівлі-продажу) квартири АДРЕСА_1. Заінтересованою особою виявлено описку в договорі купівлі-продажу квартири від 06.04.1997р. та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2018р.

У зв'язку з цим у заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, оскільки у нього виникли складнощі з відчуженням квартири.

До канцелярії суду 11.07.2018р. надійшла заява представника заявника - ОСОБА_9 (діє за ордером від 04.07.2018р. - а.с. № 14), з якої вбачається, що він вимоги заяви ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу 18.07.2018р. за його відсутності (а.с. № 18).

Заінтересована особа - приватний нотаріус ДМНО Суслов М.Є. у судове засідання 18.07.2018р. також не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, своєю заявою від 11.07.2018р. просив справу 18.07.2018р. розглядати за його відсутності (а.с. № 19)

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06.04.1997р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючого за себе та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_6, діючої за себе та по дорученню, посвідченому 26.06.1996р. Першою Дніпропетровською ДНК за р. №2-2955 від імені ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., діючого з дозволу матері ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. за реєстровим номером 1140 заявник придбав вказану квартиру (а.с. № 4).

На дату укладення 06.04.1997р. заявник мав паспорт громадянина СССР. Однак, при укладенні даного договору було допущено помилку в написанні його прізвища, а саме замість прізвища «ОСОБА_3» зроблено неправильний запис «ОСОБА_3». Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_2, виданого Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області 01.09.2009р., як в документі, що посвідчує особу заявника, він має прізвище «ОСОБА_3». На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу заявник не звернув уваги на неправильність перекладу з російської на українську мову свого прізвища. Право власності на вказану квартиру зареєстрував 04.08.1997р. в КП «ДМБТІ» ДОР на прізвище «ОСОБА_3» (а.с. № 6-11).

02.07.2018р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова М.Є. щодо посвідчення договору відчуження (купівлі-продажу) квартири АДРЕСА_1. Заінтересованою особою виявлено описку в договорі купівлі-продажу квартири від 06.04.1997р. та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2018р. (а.с. №12).

Факт належності заявнику вказаного договору купівлі-продажу також підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 який видано Жовтневим РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області від 01.09.2009р., з якого вбачається, що інші данні заявника співпадають, а помилка у написанні прізвища заявника виникла внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську(а.с. № 5).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06.04.1997р., укладеного між ним та ОСОБА_4, діючого за себе та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_6, діючої за себе та по дорученню, посвідченому 26.06.1996р. Першою Дніпропетровською ДНК за р. №2-2955 від імені ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., діючого з дозволу матері ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. за реєстровим номером 1140.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення у справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись п.п.17,18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов Максим Євгенійович) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06.04.1997р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючого за себе та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_6, діючої за себе та по дорученню, посвідченому 26.06.1996р. Першою Дніпропетровською ДНК за р. №2-2955 від імені ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., діючого з дозволу матері ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. за реєстровим номером 1140.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя : Ткаченко Н.В.