ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Суми

Справа №587/467/18

Номер провадження 22-ц/788/578/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 23 лютого 2018 року, ухваленої під головуванням судді Дашутіна І.В. у приміщенні Сумського районного суду Сумської області

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Могрицька сільська рада Сумського району Сумської області про призначення опіки над недієздатною особою,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про призначення опікуна над недієздатним ОСОБА_3, який є його рідним братом.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 23 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Могрицька сільська рада Сумського району Сумської області про призначення опіки над недієздатною особою.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що у 2016 році він, ОСОБА_1, звертався до Сумського районного суду Сумської області із заявою про встановлення опіки над його недієздатним братом, але рішенням суду від 04 березня 2016 року у цивільній справі №587/166/16-ц йому було відмовлено у задоволенні його вимог, у зв'язку з тим, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2016 року його брату були продовжені примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» на строк шість місяців, тому за висновками суду він перебував на державному утриманні та не потребував додаткового догляду. Вподальшому, ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_3 змінено примусові заходи медичного характеру з лікування у спеціалізованій лікарні на надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання. На сьогоднішній день ОСОБА_1 мешкає разом з братом за адресою: АДРЕСА_1, та піклується про нього, допомагає в побуті, надає матеріальну допомогу. А тому вважає помилковим висновком місцевого суду, що дана заява подана з тих же підстав, що і в 2016 році, оскільки на даний час саме він дбає про брата та забезпечує його доглядом і лікуванням, внаслідок чого змінилися і обставини, тому вважає безпідставною відмову суду у відкритті провадження.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, думку апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, в редакції 2017 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду вбачається, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04 березня 2016 року у цивільній справі № 587/166/16-ц відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_3, так як на той час ОСОБА_3 перебував в КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», у зв'язку з продовженням відносно нього примусових заходів медичного характеру в даному медичному закладі (а.с.49-50).

В той же час, зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року у справі № 585/3971/17 ОСОБА_3 змінено примусові заходи медичного характеру з лікування у спеціалізованій лікарні на надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2. На час звернення з заявою до суду ОСОБА_1 разом з його недієздатним братом ОСОБА_3 мешкають у будинку заявника АДРЕСА_1. Отже, на сьогоднішній день, недієздатний ОСОБА_3 не має опікуна, який би міг здійснювати права та законні інтереси останнього. Таким чином, підстави звернення із заявою у даній справі є відмінними від підстав якими заявник обґрунтовував свої вимоги у заяві у цивільній справі №587/166/16-ц, за результатами розгляду якої йому було відмовлено в її задоволенні.

Тому, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, у зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 23 лютого 2018 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10 квітня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : Т. А. Левченко

С. С. Ткачук