1Справа № 335/1579/18 2/335/1026/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 5, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 березня 2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Запорізькому міському відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 142. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними припинені на початку січня 2017 року у звязку відсутністю взаємопорозуміння, втрати почуття довіри, поваги та любові один до одного. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Іванова».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, в межах заявлених позовних вимог, вислухавши учасників процесу, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації акті цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 142, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року.

Шлюбні відносини між сторонами припинені на початку січня 2017 року у звязку відсутністю взаємопорозуміння, втрати почуття довіри, поваги та любові один до одного. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть.

З вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є відсутність взаємопорозуміння, втрата почуття довіри, поваги та любові один до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, шлюб підлягає розірванню.

Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 підлягає розірванню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 4, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 березня 2006 року Запорізьким міським віділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 142.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Іванова».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 12 квітня 2018 року.

Суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя В.О. Макаров