Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/513/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Ковальчука М.В.

секретаря Дворак Г.П.

з участю сторін та представників

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олевського районного спортивно-технічного клубу ТСО України про визнання наказу про звільнення незаконним, зміну підстав звільнення та внесення зміни підстав звільнення в трудову книжку, стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить суд скасувати Наказ Олевського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України від 27.09.2017 року № 19-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Олевського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України з 27.09.2017 року через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП) - як незаконний, зобов'язати відповідача змінити підставу її звільнення та внести зміни в трудову книжку ОСОБА_1, змінивши формулювання причин звільнення з роботи з Олевського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, із звільнена з посади головного бухгалтера Олевського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України з 27.09.2017 року через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП) , на звільнена за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, також змінити дату звільнення з 27.09.2017 року на 25.09.2017 року, стягнути з Олевського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові за весь час вимушеного прогулу починаючи з моменту звільнення 27.09.2017 року по день видачі трудової книжки у сумі 9743,40 грн. та моральну шкоду, заподіяну в результаті незаконного звільнення, в сумі 20 000 грн.

Позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали та просять суд задовольнити позов.

Представники відповідача відносно позову заперечують і вважають, що даний позов не підлягає до задоволення.

Суд в судовому засіданні, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та давши оцінку у їх сукупності, вважає що даний позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2017 року ОСОБА_1, була прийнята на посаду головного бухгалтера Олевського районного спортивно-технічного клубу ТСО України відповідно до наказу від 11.07.2017 року № 12-К на підставі її заяви від 10.07.2017 року (а.с.9).

21.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до керівництва Олевського районного спортивно-технічного клубу ТСО України із заявою про звільнення із займаної посади у зв'язку з неможливістю продовжувати роботу по причині її переїзду на нове місце проживання з 25.09.2017 року за ст. 38 КЗпП України (а.с.10).

Оскільки позивачкою не було надано підтверджувальних доказів факту переїзду на нове місце проживання то звільнення ОСОБА_1 не було погоджене і їй було відмовлено у звільненні за ст. 38 КЗпП України і про це повідомлено ОСОБА_1 25.09.2017 року керівником ОСОБА_2, що ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та визнала позивачка.

Позивач будучи не звільненою 26.09.2017 року та 27.09.2017 року на роботу не вийшла, на телефоні дзвінки не відповідала, тому не вихід на роботу позивача було задокументовано актами відповідача і наказом директора Олевського РСТК ТСОУ ОСОБА_2 № 19-к від 27.09.2017 року її було звільнено з вищезазначеної посади з 27.09.2017 року через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин згідно п.4 ст. 40 КЗпП., що стверджується копією наказу про звільнення (а.с.12), актами від 26.09.2017 року та 27.09.2017 року про відсутність позивача на роботі (а.с. 41, 42), поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та визнанням позивачкою, що вона у зв'язку з тим, що забула телефон дома на телефоні дзвінки не відповідала і на роботу 26.09.2017 року та 27.09.2017 року не виходила.

Позивач в судовому засіданні будь яких доказів які б стверджували поважність причин не виходу на роботу 26.09.2017 року та 27.09.2017 року суду не надала.

З копії паспорта ОСОБА_1 слідує, що вона з 24 травня 1991 року прописана в АДРЕСА_1, будь яких інших відміток про виписку та прописку в паспорті немає (а.с.7-8).

Крім того, позивач не надала ні відповідачу при звільненні, ні суду доказів які б стверджували, що звільнення позивачки за ст..38 КЗпП України було викликано поважністю причин звільнення, а саме переїздом на нове місце проживання.

З позовної заяви слідує, що позивач проживає в м. Олевськ.

Суд погоджується з позицією відповідача, що звільнення за ст.. 38 КЗпП України має підтверджуватись відповідними доказами, а саме переїзд на нове місце проживання копією паспорта про виписку та прописку у новому місці проживання або іншими доказами які підтверджують даний факт.

Відповідно до вимог позивачки в частині визнання наказу незаконним, предмету позову та підстав про його задоволення , ОСОБА_1 та її представником не надано суду доказів, що наказ № 19-к від 27.09.2017 року про звільнення позивача з посади з 27.09.2017 року через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин згідно п.4 ст. 40 КЗпП є незаконним.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач після 25.09.2017 року до відповідача за отримання трудової книжки не звертався, 26.09.2017 року та 27.09.2017 року на телефоні дзвінки не відповідала, під час звільнення була відсутня на роботі , а тому позивач 27.09.2017 року на адресу позивача направив через поштове відділення лист з оголошеною цінністю в якому знаходилась трудова книжка.

Лист з оголошеною цінністю позивачко не був своєчасно отриманий у зв'язку з тим, що вона не перебувала дома за місцем своєї реєстрації, а отримала лише 19.12.2017 року, що стверджується листами поштового відділення (а.с. 63,74) та поясненнями самого позивача

Позивач суду не надала доказів того, що вона до 19.12.2017 року зверталась до відповідача про отримання трудової книжки і їй у цьому було відмовлено.

Відповідно до наведеного та встановленого судом, позивачем та її представником не надано суду доказів того, що затримка видачі трудової книжки відбулася внаслідок вини відповідача.

Окрім того, відповідно до частини 5 статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Порушення відповідачем пункту 4.2 Інструкції № 58 від 29.07.93 р. «Про порядок ведення трудових книжок працівників» з якого слідує, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або повноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника, суд до уваги не бере як вину відповідача у затримці видачі трудової книжки, оскільки таке порушення не потягнуло за собою будь яких наслідків, що внаслідок таких дій відповідача позивач не змогла працевлаштуватись на іншу роботу, тому що такі докази суду не були надані.

Стягнення моральної шкоди є похідними вимогами від порушення трудових прав позивача, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у стягненні моральної шкоди позивачці слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 7, 10, 13, 89, 141 , 259, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Олевського районного спортивно-технічного клубу ТСО України про визнання наказу про звільнення незаконним, зміну підстав звільнення та внесення зміни підстав звільнення в трудову книжку, стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Повне рішення суду буде виготовлене на протязі п'яти днів.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М. В. Ковальчук