ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Чернівці

Справа №727/8683/17

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретар Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 липня 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Семенко О.В.),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22 вересня 2014 року близько 00 год. 30 хв. у с. Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області за участю її сина ОСОБА_4 - водія транспортного засобу «Audi-A6», реєстраційний номер НОМЕР_1, та сина відповідача ОСОБА_5 - водія транспортного засобу «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого завдано істотної шкоди останньому.

В цю ж ніч, не розуміючи обставин справи, діючи під психологічним тиском та в стані стресу, на вимогу відповідача вона передала їй 4000 дол. США за завдану шкоду автомобілю «Daewoo-Nexia», який був вщент розбитий.

Згодом зрозуміла, що шкода вказаному транспортному засобу спричинена не з її вини і не з вини її сина, тому звернулась до ОСОБА_2 з вимогою про повернення безпідставно набутого майна у вигляді грошових коштів у розмірі 4000 дол. США, однак остання відмовилася їх повернути.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/16/18 Категорія 2

Просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 майно у вигляді незаконно отриманих від неї 4000 дол. США шляхом їх стягнення з неї на її користь;

стягнути з ОСОБА_2 на її користь три відсотки річних у сумі 360 дол. США. за неправомірне користування цим майном протягом трьох років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 105719 грн 12 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 989 грн 94 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норми матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що передача коштів відбулася добровільно у присутності свідків, транспортний засіб «Daewoo-Nexia», власником якого є відповідач, до тепер знаходиться у позивача.

Вважає, що вимоги ст. 1212 ЦК України не підлягають застосуванню до правовідносин сторін, оскілки майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків.

Апелянт просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 липня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що набуття ОСОБА_2 коштів відбулося без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вправильно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 22 вересня 2014 року близько 00 год. 30 хв. у с. Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області за участю її сина ОСОБА_4 - водія транспортного засобу «Audi-A6», реєстраційний номер НОМЕР_1, та сина відповідача ОСОБА_5 - водія транспортного засобу «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2, мала місце дорожньо-транспортна пригода.

За даним фактом 7.10.2014 року в ЄРДР за №0000595 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З копії розписки, написаної власноручно ОСОБА_2, встановлено, що 22 вересня 2014 року вона отримала від ОСОБА_6 гроші в сумі 4000 дол. США за шкоду, спричинену автомобілю «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Судом також встановлено, що транспортний засіб «Audi-A6», реєстраційний номер НОМЕР_1, не належить ОСОБА_6 ЇЇ син ОСОБА_4 - водій зазначеного транспортного засобу, є повнолітнім.

Установивши, що позивачем передані кошти у рахунок відшкодування шкоди, завданої відповідачу діями, яких вона не вчиняла, а також не зобов'язана була здійснювати таке відшкодування на підставі ст. 1179 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для їх повернення як безпідставно набутого майна.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що передача коштів відбулася з метою забезпечення продовження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, оскільки зі змісту правовідносин, які склалися між сторонами, не вбачається, що вони спрямовані на виникнення цивільних прав та обов'язків. Також між сторонами не виникло будь-яких зобов'язальних правовідносин, що свідчить про правомірність пред'явлення позову на підставі ст. 1212 ЦК України.

Факт добровільної передачі ОСОБА_6 коштів на відшкодування шкоди не виключає застосування положень ст. 1212 ЦК України, які застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: