справа №619/537/18
провадження №2/619/560/18
10 квітня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновська Л.В.,
за участю секретаря судового засідання - Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 30 травня 1997 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис - 578.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що з ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 30 травня 1997 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис - 578. Від даного шлюбу у сторін є повнолітній син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 травня 1997 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис - 578.
Від даного шлюбу у сторін є повнолітній син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».
Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 104, 110, 112-113 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 травня 1997 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис - 578 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська