Справа № 642/3112/17
Провадження № 2/642/424/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Радько В.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що 11.12.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 24.11.2015 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували, та просили задовольнити позов у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, вказавши на наявність інших дітей у відповідача, а також про хронічні хвороби, які потребують грошових коштів на лікування. Окрім того ОСОБА_5 зазначив, що проживає у орендованій квартирі, за яку вимушений сплачувати 900 грн щомісячно. Також відповідач вказав, що за час перебування у шлюбі з позивачем він вимушений був взяти кредити у банку на утримання родини, які він сплачує і по цей час. Окрім того, відповідач заперечував саме проти дати початку стягнення аліментів - листопад 2015, вважав за можливе сплачувати аліменти з дати предявлення позову.

Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно свідоцтва про шлюб Серії І- ВЛ № 150301 від 11 грудня 2010 року, укладено шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, 23.09.2011 р.н, в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_1.

У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до Постанови ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 N 3 та ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" розмір аліментів, що стягується з особи, у сукупності не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання відповідача на недостатність у нього коштів для сплати необхідної суми аліментів не можуть бути достатньою підставою, щоб ставити позивача та їх спільну дитину у скрутне матеріальне становище.

Окрім того, наявність у відповідача інших дітей у судовому засіданні свого документального підтвердження не знайшли.

Разом з тим, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені , якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати .

Однак позивачем у судових засіданнях зазначені обставини доведені не були, а тому аліменти підлягають стягненню з дня звернення з позовом до суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10,11,57-60,88, 169,209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, СК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця починаючи з 21 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі не менш ніж 1/3 частини від усіх заробітків (доходів).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривни 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: