Дата документу 05.12.2018 Справа № 333/3321/18
Запорізький апеляційний суд
Є.У.№ 333/3321/18 Головуючого у 1 інстанції: Кулик В.Б.
№ 22-ц/807/296/18 Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоводсервіс» Широківської громади на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2018 року у складі судді Кулик В.Б. у справі за заявою Комунального підприємства «Благоводсервіс» Широківської громади про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Благоводсервіс» Широківської громади сум що належать працівникові підприємства, установи, організації на день звільнення ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року КП «Благводсервіс « Широківської громади звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Комунарського районного суду Запоріжжя від 17 серпня 2018 року заява залишена без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, КП «Благводсервіс» Широківської громади подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Нормами статті 379 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановления помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

В ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2018 р. про повернення заяви про скасування судового наказу, як підставу зазначено, що дана заява не відповідає вимогам ст.170 ЦПК України, а саме: до заяви про скасування судового наказу не додано наказу, що оспорюється.

З таким висновком не погоджується колегія суддів.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання встановлені статтею 170 ЦПК України.

В частині 5 статті 170 ЦПК України визначено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про скасування судового наказу, а саме:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після

спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Натомість, частиною 3 статті 170 ЦПК України передбачено, що повинна містити заява про скасування судового, зокрема, і наказ, що оспорюється.

За загальним правилом, норми процесуального права є більш статичними, ніж матеріальні норми і за своєю природою є обмежувальними. У зв'язку з тим, що ст. 170 ЦПК України не передбачено додавати до заяви про скасування судового наказу копію наказу, що оспорюється, висновки суду першої інстанції щодо необхідності додавання вказаного документу є помилковими.

Крім того, суд першої інстанції повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, зазначив, що в порушення п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України суду не надано довідку про наявність або відсутність заборгованості будь-яких виплат ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою про видачу судового наказу) заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається з заяви КП «Благводсервіс» Широківської громади про скасування судового наказу він зазначав, що сума, належна до виплати ОСОБА_3 є спірною, а тому суд і зобов'язаний був вирішити питання про скасування судового наказу.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, рішення суду, як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Очевидним є те, що судом першої інстанції неправильно розтлумачено норми статті 170 ЦПК України, у зв'язку з чим невірно застосовані норми процесуального права, що призвело до винесення помилкового рішення.

З врахуванням викладеного, погодитись з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоводсервіс» Широківської громади задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м .Запоріжжя від 17 серпня 2018 року по цій справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: