АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 752/16610/17

провадження №22-ц/796/103/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

учасники справи:

позивач - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в інтересах малолітнього ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Шевченко Т.М. від 16 листопада 2017 року у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

у серпні 2017 року Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, на користь осіб, установ, які будуть утримувати дитину та передачу малолітнього ОСОБА_2 органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначав, що малолітній ОСОБА_2 перебуває в Службі у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків та не забезпечення потреб новонародженої дитини, відповідно до наказу від 5 серпня 2016 року № 41.

Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Голосіївського району, мати новонародженої дитини на обліку в жіночій консультації не перебувала, необхідні обстеження під час вагітності не зроблені, коштів для життя не має, в квартирі антисанітарія, відсутні предмети догляду для дитини.

Обстеження житлово-побутових умов проживання представниками Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації підтвердило факт не виконання батьківських обов'язків відповідачем.

Так, в кімнаті затхле повітря, одна кімната повністю захаращена, дитина мала зопрілості, відповідних медикаментів для догляду за дитиною не було. В кухні таргани і безлад, в квартирі повітря не дозволяє нормально дихати.

Позивач стверджував, що на час обстеження 5 серпня 2016 року були всі підстави здійснити заходи негайного відібрання дитини у зв'язку із загрозою для її життя та здоров'я, проте відповідачу було надано можливість змінити обставини, що порушують права малолітньої дитини, а родину відповідача було поставлено під соціальний супровід.

Суб'єктами соціальної роботи Голосіївського району протягом року здійснювався контроль за станом здоров'я і утримання малолітнього ОСОБА_2 з боку його матері, однак відповідно до інформації Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району, який здійснює соціальний супровід з 21 вересня 2016 року, остання не покращила умови проживання, суттєвих змін не відбулось.

Також позивач вказував, що з весни 2017 року ситуація щодо виконання батьківських обов'язків погіршилася, під час обстеження житлово-побутових умов представниками Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в травні 2017 року виявлено факт відсутності харчування, коштів для утримання дитини, окрім того мати не вирішувала питання щодо прикорму дитини відповідно до віку. Квартира захаращена, по квартирі розкидані собачі фекалії.

З метою превентивного впливу на стан виконання батьківських обов'язків, представниками правоохоронних органів відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності згідно зі ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді спільно з лікарем - педіатром 5 травня 2017 року здійснив візит за адресю проживання малолітнього ОСОБА_2, за наслідками якого встановлено, що дитина не набирає вагу відповідно до віку, у малолітнього ОСОБА_2 залізодефіцитна анемія, затримка в фізичному та стато-кінетичному розвитку внаслідок нераціонального харчування дитини.

У зв'язку з незадовільним станом здоров'я дитини, малолітній ОСОБА_2 4 липня 2017 року з матір'ю був госпіталізований до дитячої клінічної лікарні № 6 м. Києва для обстеження та лікування в стані середньої важкості, зумовленої перебігом анемії та рахіту. Виписаний з покращенням загального стану та показників крові, хлопчик став більш активний та почав набирати вагу.

Проте, 4 серпня 2017 року представниками Служби у справах дітей виявлено факт неналежного утримання дитини: в квартирі затхлий запах, відсутні продукти харчування для дитини, яка досягла одного року, дитина мала нездоровий вигляд.

Враховуючи той факт, що відповідач по справі не здійснила заходів щодо захисту прав дитини, не створила умов для покращення стану його здоров'я, ситуація несла пряму загрозу для життя і здоров'я дитини, а відтак були всі підстави для негайного відібрання дитини у матері згідно рішення органу опіки та піклування - Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації і порушення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 в судових органах в порядку ст. 170 Сімейного кодексу України.

Крім того, відповідач зауважив, що ОСОБА_3 має ще двох дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, вихованням і утриманням яких займається бабуся ОСОБА_6

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково, позбавлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передано малолітнього ОСОБА_2 під опіку Голосіївській районній у місті Києві державній адміністрації Органу піки та піклування.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь осіб, які будуть утримувати дитину, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з 15 серпня 2017 року і до повноліття дитини. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання та вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким повернути їй дитину.

Відповідач посилається на неповне з'ясування обставин справи, надані позивачем документи оформлені неналежним чином, відсутні підписи та невірно вказані дати.

Також відповідач вказує, що виконувала всі рекомендації лікарів, проте позивач надав суду невірну інформацію про відсутність продуктів харчування для дитини. Крім того, відповідач зазначає, що вона працює, але офіційно не працевлаштована, проте це не було прийнято до уваги судом.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_7, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею у вказаній житловій площі зареєстровані її діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наказом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 41 від 5 серпня 2016 року ОСОБА_2 поставлено на облік, як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (а.с. 11).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року відібрано малолітнього ОСОБА_5 у матері ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з кожного від всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_6 до повноліття дитини.

Згідно акту служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 5 серпня 2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 встановлено антисанітарні умови для проживання новонародженого ОСОБА_2, житлове приміщення не відремонтоване, брудне, у квартирі специфічний неприємний запах (а.с. 10).

Відповідач перебуває під соціальним супроводом з 21 вересня 2016 року, спеціалістами Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді та з нею проводилися бесіди щодо формування навичок усвідомленого, відповідального батьківства, мотиваційно-роз'яснювальні бесіди щодо створення належних умов проживання та дотримання житла в належних санітарних нормах, надавалися консультації щодо виховання та догляду за дитиною.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, спостерігається в амбулаторії №1 КНП «ЦПМСД №2» Голосіївського району м. Києва з народження. З семимісячного віку у дитини запідозрили діагноз залізодефіцитна анемія, рахіт, затримка статокінетичного розвитку. (а.с. 7).

5 травня 2017 року фахівцем Центру спільно з ОСОБА_3 та її дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 було здійснено візит до дільничного лікаря - педіатра з метою обстеження немовляти, в ході якого було з'ясовано, що дитина не набрала відповідну вагу. Матері рекомендовано покращити харчування сина і надано перелік продуктів, які потрібно вводити в раціон харчування дитини відповідного віку.

Під час чергового відвідування сім"ї ОСОБА_3 15 травня 2017 року спеціалістами Центру зроблено висновок, про невиконання матір'ю рекомендацій фахівців Центру.

15 червня 2017 року у відділення педіатрії Дитячої клінічної лікарні № 6 Шевченківського району м. Києва був госпіталізований ОСОБА_2 в стані середньої важкості, зумовленої перебігом анемії та рахіту.

4 серпня 2017 року на підставі розпорядження № 333 від 26 червня 2017 року Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, був відібраний у матері ОСОБА_3 у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я (а.с. 16) та влаштований до дитячої клінічної лікарні № 7, після чого на підставі розпорядження № 441 від 28 серпня 2017 року малолітнього ОСОБА_2 переведено до Київського будинку дитини «Берізка». (а.с. 32)

З висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 11 вересня 2017 року № 100-16055 вбачається, що орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 29).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обставин справи, якими встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Під час розгляду справи позивачем було надано переконливі докази про ігнорування відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітнього ОСОБА_2, а відтак суд дійшов обґрунтованого висновку по наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю забезпечення з її боку базових елементарних потреб дитини - належне харчування та санітарно-гігієнічні умови проживання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» держава надає батькам ... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї.

З матеріалів справи вбачається, що відповідними державними органами були прийняті всі можливі міри щодо спонукання матері на забезпечення належних умов проживання малолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вона виконувала рекомендації лікарів, надавала належний догляд малолітньому ОСОБА_2, не підтвердженні належними доказами, їх достовірність не встановлена під час апеляційного перегляду, а відтак такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, врахував долю двох неповнолітніх дітей відповідача, які вже тривалий час проживають з бабусею, при цьому відповідач з ними не проживає та не приймає участі у їх вихованні.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з 15 серпня 2017 року і до повноліття дитини, відповідачем не оскаржувалось.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України рішення суду підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 381, 383 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Шевченко Т.М. від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Дата виготовлення повного тексту рішення 12 квітня 2018 року

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Лапчевська