Апеляційне провадження № 22-ц/824/1755/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 756/11443/15-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Аркада»,

Товариство з обмеженою відповідальність «БУДЕВОЛЮЦІЯ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4,

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2016 року, ухваленого під головуванням судді Цокол Л.І. в приміщенні суду, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ПАТ «АКБ «Аркада», ТОВ «Будеволюція» з позовом про захист прав споживачів, внесення змін до договорів, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, 29 серпня 2014 р. він (Довіритель) уклав з ПАТ АКБ «Аркада» (Управитель) Договір JN1» 67592 (Договір-1) та Договір № 67593 (Договір-2) про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно яких надав згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою TOB «Будеволюція» (Забудовник). Об'єктами будівництва за цими договорами є складові частини будинку АДРЕСА_1 (рекламна назва будинок «ІНФОРМАЦІЯ_1»),

При укладенні договору позивач виходив з того, що Управитель та Забудовник дотримуватимуться вимог законодавства, не допускатимуть порушень прав та законних інтересів Довірителя, діятимуть розсудливо, добросовісно та справедливо.

У Правилах ФФБ, Договорі-1 та Договорі-2 не встановлено суб'єкта, який має повноваження (обов'язок) встановлювати розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, а також приписи про методику (формулу) визначення ціни.

Розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування у Договорах не встановлено. При укладенні договорів він врахував, що згідно оголошення, розміщеного на сайті Управителя, поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування встановлена па рівні 9250 грн. Також врахував, що за 5 останніх років (з 2010 рік по 2014 рік) вказана ціна на аналогічні об'єкти зросла приблизно на 15 % (з 8000 грн. до 9250 грн.).

В момент укладення договорів в порушення ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 13 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління Майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», йому не було надано істотну інформацію про умови участі у Фонді фінансування будівництва, зокрема не поінформовано про суб'єкта, який має право (повноваження) встановлювати розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, а також про методику (формулу) визначення ціни.

В процесі виконання договорів відповідачі, користуючись неврегульованістю вказаних питань, діючи недобросовісно та в порушення інтересів позивача, в односторонньому порядку неодноразово змінювали механізм (формулу) визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, значно збільшили ціну вимірної одиниці об'єкта інвестування, встановивши її на явно завищеному рівні.

Він, як споживач будівельних робіт та фінансових послуг не має спеціальних знань у сфері будівництва та фінансового посередництва.

В процесі виконання договорів внаслідок незаконних дій та незаконної бездіяльності відповідача настав істотний дисбаланс у відносинах його (споживача), з одного боку, та виконавця будівельних робіт (TOB «Будеволюція») і надавача фінансових послуг (ПАТ АКБ «Аркада»), з іншого боку, через що він в значній мірі позбавляється того, на що розраховував в момент укладання договорів.

В процесі виконання договорів сталася зміна обставин, що проявилося у односторонній (без погодження з ним) зміні методики (формули) визначення поточної ціни вимірної одиниці інвестування. На пропозиції позивача щодо проведення переговорів з метою внесення змін до спірних договорів відповідачі не реагують, істотної &q?да;інформації не надають.

У спірних договорах суб'єкт розрахунку поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування та методика (формула) її розрахунку - не визначені.

В момент підписання договору у серпні 2014 року поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування була встановлена Забудовником на рівні 7,59 розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», але в процесі виконання договорів відповідачі необґрунтовано збільшували розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, і тому станом на момент пред'явлення позову у березні 2015 року поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування дорівнювала вже 14,2 розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

В період з серпня 2014 року по лютий 2015 року ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування збільшилася на 87%, хоча індекс інфляції в економіці України за вказаний період становив 19%, що підтверджується інформацією Державної статистичної служби України.

Вартість житла, визначеного з урахуванням встановленої Забудовником поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, значно перевищує вартість житла на вторинному ринку у м. Києві, що підтверджується повідомленнями у засобах масової інформації.

Окрім того, встановлена станом на момент пред'явлення позову ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування значно перевищувала рівень опосередкованої вартості житла у м.Києві (на 135%), що визначається Міністерством регіональної політики, будівництва та житлово-комунального господарства України, хоча в момент укладення договору вказане перевищення дорівнювало лише 39%.

Відповідачі на його письмові звернення, основною причиною зростання поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування назвали зростання цін на будівельні матеріали, але не надали оцінку тому факту, що поточна ціна вимірної одиниці об'єкта будівництва та об'єкта інвестування зросла на 87%, в той час як ціни на будівельні матеріали зросли на 20%.

Внаслідок незаконних дій відповідачів щодо встановлення ціни на економічно необґрунтованому рівні він в значній мірі позбавляється того, на що розраховував в момент укладення договору. Отже, його економічні інтереси в значній мірі порушено.

В період з серпня 2014 року по березень 2015 року, тобто протягом строку дії договорів, Забудовник, не маючи належних повноважень, в односторонньому порядку, без його попередження, неодноразово змінював методику (формулу) розрахунку розміру поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, через що сталася істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договорів. Внаслідок зміни формули розрахунку значно збільшився розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, і позивач відповідно змушений нести затрати у значно більших обсягах, аніж він розраховував в момент укладення договору. Вказане стало причиною істотного дисбалансу у взаємовідносинах позивача та відповідачів.

Внаслідок цього поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування постійно збільшувалася без належних економічних причин. Вказане стало підставою для звернень позивача до відповідачів , при цьому належного розгляду своїх звернень та обґрунтованої та достатньо повної відповіді, як і належних письмових документів та пропозиції розв'язати спір шляхом переговорів не отримав.

Зважаючи на викладене, просив:

- визнати, що ПАТ АКБ «Аркада», TOB «Будеволюція» допустили порушення прав споживача ОСОБА_4 та допустили порушення інтересів ОСОБА_4,

- визнати дії та бездіяльність ПАТ АКБ «Аркада» як управителя в частині дій в інтересах установника та забезпечення реалізації інтересів ОСОБА_4 незаконними та дискримінаційними;

-визнати дії та рішення TOB «Будеволюція» щодо визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування за Договором-1 та Договором-2 незаконною,

-визнати бездіяльність ПАТ АКБ «Аркада» в частині поінформування ОСОБА_4 про істотні умови Договору-1 та Договору-2 щодо суб'єкта визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, порядку та формули визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, розміру поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування незаконною (ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів);

-визнати дії TOB «Будеволюція» в частині односторонньої (без погодження із позивачем) зміни механізму (формули) визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування за Договором-1 та Договором-2 незаконними;

-зобов'язати TOB «Будеволюція» здійснити перерахунок (коригування) розміру поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування за Договором-1 та Договором-2 на основі механізму (формули), що діяв на момент укладення договорів, та надати відповідну письмову інформацію до ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_4;

- зобов'язати ПАТ АКБ «Аркада» здійснити перерахунок зобов'зань ОСОБА_4 за Договором-1 та Договором-2 з урахуванням здійсненого TOB «Будеволюція» коригування та внесених ОСОБА_4 коштів;

- визнати бездіяльність ПАТ АКБ «Аркада», TOB «Будеволюція» в частині незапрошення ОСОБА_4 на розгляд його звернень незаконною (ст.19 Закону України «Про звернення громадян»);

- зобов'язати ПАТ АКБ «Аркада», TOB «Будеволюція» запросити ОСОБА_4 на розгляд його звернень, письмово проінформувати про суб'єкта га механізм (формулу) визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування з посиланням на акти цивільного законодавства;

- визнати бездіяльність ПАТ АКБ «Аркада» в частині відмови від надання ОСОБА_4 копій отриманих від забудовника необхідних документів, визначених у ст. 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» - незаконною,

- визнати бездіяльність ПАТ АКБ «Аркада» в частині нездійснення перевірки фінансового стану ТОВ «Будеволюція» та надання інформації ОСОБА_4 про фінансовий стан TOB «Будеволюція» відповідно до вимог сі. 16 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» - незаконною;

- зобов'язати ПАТ АКБ «Аркада» призначити перевірку фінансового стану ТОВ «Будеволюція» на підставі письмового звернення ОСОБА_4 відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю;

- зобов'язати ПАТ АКБ «Аркада» надати ОСОБА_4 належним чином завірені копії отриманих від забудовника документів, визначених у ст. 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», результати перевірки Забудовника, фінансовий стан Забудовника;

- визнати бездіяльність TOB «Будеволюція» в частині відмови від надання ОСОБА_4 інформації про графік виконання будівельних робіт, фінансовий стан Забудовника, вартість (собівартість) будівництва, об'єктивні причини зростання ціни об'єкта інвестування незаконною (ст.5 Закону України «Про інформацію»);

- зобов'язати TOB «Будеволюція» надати ОСОБА_4 письмову інформацію про графік виконання будівельних робіт, вартість (собівартість) будівництва, об'єктивні причини зростання ціни об'єкта інвестування;

- надати тлумачення п. 15 Договору-1 та п.15 Договору-2 щодо законності, обґрунтованості, справедливості та розумності встановлення поточної ціни вимірної винниці об'єкта інвестування на основі управлінських рішень TOB «Будеволюція», а також про законність, обґрунтованість, справедливість та розумність односторонньої (без погодження із споживачем) зміни механізму (формули) визначення вказаної ціни в процесі виконання договору;

- внести зміни до Договору-1 та Договору-2 шляхом доповнення вказаних договорів наступним текстом: «Поточну ціну вимірної одиниці об'єкта інвестування встановлює Управитель з урахуванням вимог чинного законодавства»;

- внести зміни до Договору-1 та Договору-2 шляхом доповнення вказаних договорів наступним текстом: «Поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування встановлюється у розмірі 9250 гривень» (ч.4 ст.632 ЦК);

- визнати, що в діяльності ПАТ АКБ «Аркада» та TOB «Будеволюція» сталася ризикова ситуація в розумінні ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та управління нерухомістю».

Просив постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Національного банку України на виникнення ризикової ситуації в діяльності ПАТ АКБ «Аркада».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема на те, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні його позовних вимог. Не звернув увагу на положення законодавства України про захист прав споживачів, про ціни та ціноутворення, а також про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та управління нерухомістю, з яких вбачається несправедливість для нього спірних положень договорів.

В рішенні суду відсутня правова оцінка дій та рішень відповідачів щодо односторонньої зміни формули визначення поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, а також неодноразового збільшення вказаної ціни, встановлення ціни на явно завищеному рівні.

Суд відмовився розглядати вимоги 1-8 та 17-19, пославшись на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року. Проте, в цій справі був зовсім інший предмет та підстави позову.

Висновок суду про те, що договори не потребують тлумачення є необґрунтованим та прийнятий без посилання на закон.

Суд в своєму рішення не мотивував свої висновки, чим допустив порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав в ній викладених, просив скасувати рішення суду та задовольнити позов.

Представник відповідача ПАТ АКБ «Аркада» Кемінь В.В. проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог закону, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» в судове засідання не з'явилося. Про розгляд справи повідомлене належно, проте про причини неявки суд не повідомило. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ АКБ «АРКАДА», ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» про визнання умов договору несправедливими, було залишено без задоволення. Зокрема, ОСОБА_4 звернувся до суду про визнання умов договорів несправедливими, внесення змін до договору, посилаючись на те що 29.08.2014 з ПАТ АКБ «Аркада» уклав договір № 67592 та договір № 67593 про участь у Фонді фінансування будівництва. Розмір поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування у Договорах не встановлено. При укладанні договорів виходив з того, що Управитель та Забудовник дотримуватимуться вимог законодавства, не допускатимуть порушень прав та законних інтересів Довірителя, діятимуть розсудливо, добросовісно та справедливо. Проте під час виконання Договорів відповідачі допускають порушення прав та його законних інтересів, в частині реалізації конституційного права на звернення, в частині справедливого та неупередженого визначення поточної ціни вимірної одиниці, чим порушено ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», стався істотний дисбаланс договірних прав та свобод виходячи з завищеного (встановленого на необґрунтовано високому рівні, темп зростання ціни явно перевищує економічно обґрунтований рівень. Вважав несправедливими умови договору про визначення ціни товару, тому звертався з заявами та просив надати інформацію про економічне обґрунтування поточної ціни вимірної одиниці об'єкта будівництва та поточної ціни вимірної одиниці об'єкта інвестування, а також провести переговори стосовно внесення змін до Договорів. Однак, оскільки необхідної інформації йому не надали, вважав що відсутнє належне економічне обґрунтування. Відповідно до ч.4 ст.632 ЦК України ціна в договорі не встановлена, тому просив визнати положення абзаців другого пункту 15 Договору 1 та Договору 2 несправедливими, змінити їх та додати текст, визнати бездіяльність та дії відповідачів при розгляді його звернень та зобов'язати розглянути його звернення.

Судом також встановлено, що 29.08.2014 між ОСОБА_4 та ПАТ АКБ «Аркада» укладено договір № 67592 та договір № 67593 про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно умов яких ОСОБА_4 надав згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ»

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, підстави для тлумачення договорів відсутні, а частина вимог не може бути задоволена через наявність рішення Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2015.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його законним та обґрунтованим, таким, що прийнятий відповідно до норм процесуального та матеріального закону.

Загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю визначені Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Доводи апеляційної скарги щодо несправедливості умов договорів у зв'язку з встановленням договірними умовами вимог про визначення вимірної одиниці об'єкта інвестування на момент здійснення платежу, можливість управителя збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни, порівняно з тією, що була погоджена на момент у кладення договору не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування - встановлена на момент розрахунків ціна права вимоги на одну вимірну одиницю цього і інвестування.

Відповідно до ст. 1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Стаття 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення» закріплює, що суб'єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують вільні ціни, державні регульовані ціни.

При цьому, ст. 11 вказаного Закону передбачає, що вільні ціни встановлюються об'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Стаття 7 вказаного Закону передбачає, що центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування архітектури здійснюється формування кошторисної нормативної бази, визначення порядку її застосування у будівництві, перевірка дотримання нормативних документів і активів обчислення вартості будівництва об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, кредитів, наданих під державні гарантії.

Натомість Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затверджене Указом Президента України від 31.05.2011р. №633/2011, визначає, що Мінрегіон України відповідно до покладених на нього завдань затверджує кошторисну нормативну базу у будівництві, порядок її застосування при здійсненні будівництва із залученням державних коштів.

Як вбачається з Правил ФФБ, Фонд фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ » є ФФБ виду А. Таким чином, ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» і передбачені Законом повноваження на встановлення поточної ціни вимірної одиниці і інвестування.

ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» є самостійним господарюючим суб'єктом, і ПАТ АКБ «Аркада» не впливає на його господарську діяльність. Банк, як Управитель ФФБ, здійснює контроль за дотриманням забудовником умов Генерального договору та недопущення виникнення ризикових ситуацій в процесі будівництва, передбачених Законом.

Кошти, що вносяться довірителем до ФФБ - це не ціна договору, а обсяг майна, переданого в довірчу власність управителя ФФБ, достатнього для досягнення мети управління - здійснення спорудження об'єкта будівництва. Ціною Договору про участь у ФФБ є розмір винагороди управителя за надані ним з управління майном.

В п. 10 Договорів закріплено право довірителя до запланованої дати прийняття будівництва в експлуатацію відмовитись від участі у ФФБ шляхом розірвання Договору та отримати з Фонду кошти відповідно до Правил фонду та умов Договору. При ньому причина відмови від участі у ФФБ не має значення.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для внесення змін до договорів не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Договори про участь у ФФБ є договорами приєднання (п. 42 Договорів).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договір приєднання - це договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частина 2 ст. 634 ЦК України чітко передбачає випадки, коли договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 633 ЦК України вказані договори є публічними, умови яких встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», постановою Кабінету Міністрів України від .03.2013 р. №227 «Про затвердження Типового договору про участь у фонді фінансування будівництва» іншими нормативно-правовими актами встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні таких договорів, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 33 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 633 ЦК України, умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Як вбачається, договори про участь у ФФБ від 29.08.2014 були укладені між ОСОБА_4 та ПАТ АКБ «Аркада» при наданні позивачем згоди на участь у ФФБ виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» на підставі повного визнання Правил цього Фонду.

Правила Фонду фінансування будівництва, відповідно до ст. 12 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами системи ФФБ - Управителем, Забудовником та кожним довірителем.

Пункти 42 та 43 спірних Договорів передбачають внесення змін до Договорів про участь у ФФБ лише за взаємною згодою сторін, які після викладення їх в письмовій формі та підписання сторонами набувають для них обов'язкової сили.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до договорів про участь у ФФБ, укладених між позивачем та банком 29.08.2014 можуть бути внесені зміни за спільною згодою сторін при умові, що зміни не торкнуться істотних умов договорів та не будуть суперечити Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Типовому договору про участь у фонді фінансування будівництва, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №227, Правилам Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція».

Щодо доводів ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що суд відмовився розглядати вимоги 1-8 та 17-19, пославшись на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2015, яким відмовлено в задоволенні аналогічних позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2015, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2015 у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання умов договорів № 67592 та № 67593 від 29.08.2014 несправедливими відмовлено.

Вимоги позовної заяви ОСОБА_4 1-8, а також 17-19 є безпідставними, оскільки судовим рішенням встановлено правомірність дій відповідачів, відсутність підстав для внесення змін до договорів щодо поточної ціни вимірної одиниці та доповнення договорів в цій частині.

Згідно ст. 61 ЦПК України (в редакції 2004 року) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на те, що в рішенні відсутнє мотивування висновків не може бути прийнято судом апеляційної інстанції як підстава для скасування законного рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566 / 00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року ). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі « Гарсія Руїз проти Іспанії », від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 05 травня 2011 року в справі « Ільяді проти Росії », від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії », від 07 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD ) та Месроп Мовсесян ( MESROP MOVSESYAN ) проти Вірменії » ) свідчить, що право на мотивоване ( обґрунтоване ) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, спростовується встановленими обставинами та матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом детального дослідження й ретельної оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, про що свідчить зміст оскаржуваного судового рішення. Таким чином, ці доводи зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 367 ЦПК України не належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 10 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: