Номер провадження: 22-ц/785/3509/18
Номер справи місцевого суду: 522/4301/17
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ковязіної А.Д.

імена (найменування) сторін:

апелянт - ОСОБА_2

представник апелянта - ОСОБА_3

заявник - ОСОБА_4

представник заявника - ОСОБА_5

зацікавлена особа - Одеська міська рада, ОСОБА_6

представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа: Одеська міська рада, ОСОБА_6 про встановлення факту належності заповіту та належності свідоцтва на транспортний засіб за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року (суддя Кравчук Т.С.)

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, яка згодом була уточнена та остаточно подана про встановлення факту належності заповіту, та належності свідоцтва на транспортний засіб заінтересована особа: Одеська міська рада, посилаючись на те, що ОСОБА_8, який є батьком заявника, склав на його ім'я заповіт. Проте в заповіті помилково було вказано прізвище його батька «ОСОБА_16» замість «ОСОБА_17», а також помилково вказано ідентифікаційний номер платника податків - «НОМЕР_1» замість «НОМЕР_2», а також помилково вказано прізвище заявника «ОСОБА_16» замість «ОСОБА_17».

Також заявник зазначив, що в даному провадженні підлягає встановленню не тільки факт того, що заповіт видано ОСОБА_8, а також факт, що зазначений заповіт видано ОСОБА_4, тобто належність заповіту спадкоємцю.

На підставі вищевикладеного, просив встановити факт, що заповіт від 12 липня 2010 року, підписаний від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Підхомною О.Д., зареєстрований в реєстрі за №814, складений заповідачем Громадянином Російської Федерації ОСОБА_8 (ОСОБА_8), ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5, та належить спадкоємцеві громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того заявник просив суд встановити факт належності громадянину Російської Федерації ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки TOYOTA RAV4, випуску 2006 року, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, тип ТЗ - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_6, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ в Одеській області 19 липня 2006, так як з листа Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори №461/02-14 від 06.03.2017 вбачається, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки TOYOTA RAV4, випуску 2006 року, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, тип ТЗ - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_6 прізвище спадкодавця вказано «ОСОБА_16».

Судом до участі у справі, в якості зацікавленої особи була залучена ОСОБА_6

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року заява ОСОБА_4, заінтересовані особи: Одеська міська рада, ОСОБА_6 про встановлення факту належності заповіту задоволена. Встановлений факт, що заповіт від 12.07.2010 року, підписаний від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Підхомною О.Д.,зареєстрований в реєстрі за № 814, складений заповідачем Громадянином Російської Федерації ОСОБА_8 ОСОБА_8.), ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5, та належить спадкоємцеві громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 ОСОБА_8.), ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановлений факт належності громадянину Російської Федерації ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на автомобіль марки TOYOTA RAV4, випуску 2006 року, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_6, тип ТЗ - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_6, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ в Одеській області 19 липня 2006 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, представник ОСОБА_2, сторони, яка не була залучена до участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати повністю, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені заяви, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушені норми процесуального права.

У обґрунтуванні апеляційної скарги ОСОБА_3, представник ОСОБА_2 зазначає, що судом до участі у справі не були залучені ОСОБА_2, яка є донькою померлого ОСОБА_8, тобто сестра заявника ОСОБА_4, Перша Івано-Франківська нотаріальна контора, також оскаржуваним рішенням фактично вирішено питання у правовідносинах, які фактично є спором про право, що є недопустимим, в зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_13, представник ОСОБА_4, зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та має бути відхилена, а рішення суду першої інстанції залишене без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 05 грудня 2018 року ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3, представник Одеської міської ради не з'явились, були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник ОСОБА_4 постійно проживає в Україні (місце реєстрації АДРЕСА_1) та є громадянином РФ, є сином ОСОБА_8, який також був громадянином РФ та постійно проживав в Україні до дати смерті (а.с. 6, 40 т. 1).

12.07.2010 громадянин Російської Федерації ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, склав заповіт, посвідчений Підхомною О.Д., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було та з чого б не складалося б, і все те, що належатиме йому і на що він матиме право, заповідав ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9 т. 1).

З матеріалів справи вбачається, а саме заповіту та наданої нотаріусом Підхомною О.Д. відповіді на запит, в дійсності заповіт був підписаний ОСОБА_8, а в тексті заповіту нотаріусом зазначено прізвище заповідача в перекладі з російської на українську мову - «ОСОБА_16», як було вказано в посвідці на проживання серії ОД номер-515/06 від 21.07.2006року.

Однак, як вбачається з посвідки на постійне проживання НОМЕР_8 від 13.05.2015, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера №50144 від 20.08.2011 та у картці платника податків НОМЕР_12 від 07.04.2016 правильно з російської мови прізвище «ОСОБА_4» на українську мову перекладається як «ОСОБА_17» (ІНФОРМАЦІЯ_6.).

З картки платника податків вбачається, що з 16.08.2001 в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків саме ОСОБА_8, 02.01.1947р.н., було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків «НОМЕР_2». З перекладу свідоцтва про смерть (виданого повторно) від 27.12.2016 НОМЕР_9 також вбачається, що як переклад вказаного прізвища зазначено «ОСОБА_17» ОСОБА_14.

Нотаріус Підхомна О.Д. надала суду підтвердження, що при оформленні заповіту мала місце технічна помилка в ідентифікаційному номері платника податків ОСОБА_8, а саме в номері «НОМЕР_1» помилково вказана остання цифра «8» замість правильної останньої цифри «2», тобто правильним є номер «НОМЕР_2», який, як вбачається з матеріалів справи, належав саме ОСОБА_18 (а.с.125) .

Також судом встановлено, що у зазначеному заповіті окрім імені заповідача також помилково вказано українською мовою прізвище особи, якій видано заповіт - спадкоємця «ОСОБА_16» замість «ОСОБА_17», який, як встановлено судом, є рідним сином заповідача (спадкодавця). Так, з посвідок на постійне проживання НОМЕР_11 від 10.09.2009 та НОМЕР_10 від 17.03.2015, виданих ОСОБА_4, вбачається, що його прізвище українською мовою також пишеться як «ОСОБА_17» (російською - «ОСОБА_19»).

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про встановлення факту належності заповіту, та належності свідоцтва на транспортний засіб, суд виходив з того, що дійсно у прізвищі та у ідентифікаційному номері помилково замість «ОСОБА_17» зазначено «ОСОБА_16», в зв'язку з чим підлягає встановленню не тільки факт того, що заповіт видано ОСОБА_8, а також факт, що зазначений заповіт видано ОСОБА_4, тобто встановленню підлягає факт належності заповіту спадкоємцю ОСОБА_4

Крім того, враховуючи, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки TOYOTA RAV4, випуску 2006 року, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, тип ТЗ - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_6 прізвище спадкодавця вказано «ОСОБА_16», суд вірно визнав, що на підставі матеріалів справи підлягає задоволенню вимога заявника про встановлення факту належності громадянину Російської Федерації ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки TOYOTA RAV4, випуску 2006 року, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, тип ТЗ - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_6, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ в Одеській області 19 липня 2006.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, про задоволення заяви ОСОБА_4

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 про те, що судом до участі у справі не були не залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2, яка є донькою померлого ОСОБА_8, тобто сестра заявника ОСОБА_4, який умисно не вказав її стороною у справі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, ОСОБА_4 є спадкоємцем після померлого батька на підставі заповіту та звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки у прізвищі та ідентифікаційному номері помилково зазначено замість «ОСОБА_17» - «ОСОБА_16».

Доводи про те, що заповіт складений не ОСОБА_8, а іншою особою,колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом розглядалася скарга про встановлення факту належності заповіту та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується матеріалами справи та скаргою, з якою звернувся ОСОБА_4, та які були предметом розгляду, а саме скаржником не було заявлено вимог про права, тобто між сторонами у даній справі не існує спору про право.

Доводи про те, що судом до участі у справі не була залучена Перша Івано-Франківська нотаріальна контора, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зі скарги ОСОБА_4 не вбачається спору про право та оскаржуваним рішенням суду права та інтереси ОСОБА_2 не порушені.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 07 грудня 2018 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець