Справа № 654/1828/18
Провадження №2/654/856/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

30 листопада 2018 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участю секретаря - Слюсар О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Голопристанський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із вищевказаним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому зазначила, що у провадженні Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на виконанні є виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 05.06.2017 р. № 4964 про стягнення з неї заборгованості в сумі 109 616, 29 грн. та виконавчого збору у розмірі 10 961, 63 грн. На даний час за даним виконавчим документом стягнуто 8069, 49 грн. Не визнає зазначені суми боргу, вважає виконавчий напис нотаріуса незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Дійсно, 22.11.2007 р., маючи потребу у грошових коштах, звернулася до ЗАТ «Комерційний банк Приватбанк» за наданням банківських послуг, підписавши заяву позичальника № НЕХRRCO4850032 на отримання безпроцентного кредиту. Однак, підписаний між нею та банком документ у формі анкети-заяви від 22.11.2007, який зазначений у оспорюваному виконавчому написі як кредитний договір, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023 «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживачу у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму кредиту; строк; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Зазначені умови, відповідно до п.п. 3.2., 3.4. Розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10.05.2007 , є обов'язковими.

Оскільки анкета-заява від 22.11.2007 не містить обов'язкової інформації, не можна вважати її кредитним договором в повному розумінні.

Через відсутність потрібної інформації, була втягнута у невигідну для себе авантюру, добросовісно виплатила банку за період з 24.12.2007 по 15.06.2009 (здійснення останнього платежу) грошові кошти у сумі 8 675 грн.

У 2012 році відповідач спробував у судовому порядку стягнути з неї борг по вказаному зобов'язанню у сумі 40 083, 73 грн., з чим не погодилась, заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 31.05.2012 р. за її заявою було переглянуто і ухвалою Голопристанського районного суду від 17.10.2012 року позовну заяву банка залишено без розгляду, яка не оскаржувалась банком. З того часу ніяких платежів відповідачу з її боку та претензій щодо цього на її адресу від відповідача не було, строк позовної давності минув, у зв'язку із чим вимоги банку до неї щодо повернення кредиту є незаконними.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюються заборгованість.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні приписи зазначено в пунктах 3.1, 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованість перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичної та юридичної особи відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Натомість, вчинення виконавчого напису всього через декілька днів після направлення банком вимоги про погашення боргу, свідчить про відсутність навіть наміру у нотаріуса перевірити безспірність заборгованості.

В п. 31 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що кредитодавцю заборонено вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Позовна давність застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Зазначене стосується і позасудового порядку вирішення спорів.

В кредитних правовідносинах право кредитора порушено з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. В даному випадку - із 15.06.2009 року, а так як відповідач звертався до суду, то - із 17.10.2012 року.

Оскільки вимоги відповідача на момент вчинення виконавчого напису були спірними, крім того, заявлені після спливу трирічного строку давності, просить визнати виконавчий напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, сплачені нею на виконання вказаного виконавчого припису у розмірі 8 069, 49 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позові. Не заперечували щодо розгляду справи у відсутність відповідача та застосування заочного порядку розгляду справи.

Представники відповідача ПАТ «КБ Приватбанк» та третьої особи - Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи належними чином повідомлені.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. направила до суду пояснення, на вимогу суду надала виконавчий напис та документи, які були підставою винесення виконавчого напису. Також подала заяву про розгляд справи без її участі.

Зокрема, в своїх пояснення приватний нотаріус пояснила, що при вчиненні даної нотаріальної дії, спори, суперечки доповнення до кредитного договору, винесені з приводу цього судові та інші рішення, кредитор не повідомляв, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. Нотаріус при вчиненні нотаріального напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Стягувачем (відповідачем) було надано необхідні документи, за умови надання яких може бути вчинено виконавчий напис. Просить ухвалити по справі законне та справедливе рішення, з урахуванням судової практики та правових позицій Вищого спеціалізованого суду України та Верховного Суду України по даній категорії справ.

В порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи

Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, на той час ЗАТ «Комерційний банк Приватбанк», 22.11.2007 року було укладено кредитний договір у формі анкети-заяви № НЕХRRCO4850032 про надання банківських послуг на отримання безпроцентного кредиту.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 05.06.2017 р. № 4964, з позивача ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в сумі 109 616, 29 грн.

Постановою Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 13.10.2017 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 05.06.2017 р. № 4964, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 10 961, 63 грн.

На підтвердження сплати позивачем банку суму заборгованості згідно виконавчого напису нотаріуса у розмірі 8 069, 49 грн., надано платіжні доручення № 896 від 21.03.2018 р. на суму 6 155, 76 грн., № 1013 від 23.03.2018 на суму 51 грн., № 1096 від 03.04.2018 на суму 600 грн., № 1316 від 05.05.2018 р. на суму 1 262, 73 грн.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.10.2012 року позов публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № НЕХRRCO4850032 від 22.11.2007 року залишено без розгляду. Ухвала не була оскаржена банком та набула чинності.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 червня 2018 року у справі № 654/1828/18 в рамках розгляду заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову було вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., від 05.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4964.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 , передбачено порядок вчинення виконавчих написів, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1. Глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п.3.2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Докази одержання позивачем ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання в копіях документів, наданих нотаріусом Бондар І.М., не було.

В той же час, письмові вимоги позивачеві відправлені 30.05.2017, а заява про вчинення виконавчого напису подана 05.06.2017 і в той же день, 05.06.2017 вчинено виконавчий напис нотаріусом, тобто нотаріусом не додержано тридцятиденний термін для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесенні виконавчого напису нотаріусом взято до уваги наданий стягувачем розрахунок заборгованості за період з 22.11.2007 року по 04.05.2017 року. При цьому не враховано та не перевірено, що останній платіж по вказаному договору було здійснено боржником 15.06.2009 року сумі 8 675 грн.

Також, нотаріусом при винесенні виконавчого напису не перевірено доводи боржника та надані розрахунки стягувачем, безспірність заборгованості перед стягувачем, не з'ясовано чи були невирішені спори по вказаній заборгованості або її розміру, а також не враховані строки позовної давності, яка стосується і позасудового порядку вирішення спорів(постанова Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що надані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості позивача ОСОБА_1, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню безпідставно утримані з позивача грошові кошти на підставі виконавчого напису нотаріуса у розмірі 8 069, 49 грн. та сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 704, 80 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 267, 280-284 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Виконавчий напис приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинений 05.06.2017 року та зареєстрований в реєстрі № 4964 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 109 616, 29 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (, к/р 0 у НБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299, адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 (адреса:75756 АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) утримані грошові кошти на виконання зазначеного виконавчого напису у розмірі 8069, 49 грн., судові витрати в розмірі 704,80 грн., всього: 8774, 29 грн. (вісім тисяч сімсот сімдесят чотири грн. 29 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до 15.12.2017 (дати набрання чинності новою редакцією ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя О.Х. Ширінська