Єдиний унікальний номер 235/6214/17 Номер провадження 22-ц/775/449/2018
Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Будулуци М.С., Канурної О.Д.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу №235/6214/17

за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Новотроїцька сільська рада Покровського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2017 року,

(суддя - Величко О.В., рішення ухвалене у м. Покровську Донецької області, повний текст рішення складено 25 грудня 2017 року),

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що з січня 1960 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Фактично шлюбні відносини з нею припинені з 1990 року. З 1991 року він став проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в житловому будинку, який був йому наданий Новотроїцькою сільською радою, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Працювали вони у колгоспі ім. Суворова та вели сумісне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, безпосередньо він приймав участь у її похованні. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,7941 га, що розташована на території Новотроїцької сільської ради. У зв'язку з необхідністю оформлення спадкових прав він, вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, просив встановити факт його постійного проживання однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1991 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено із порушенням норм матеріального права та ухвалити нове, яким встановити факт його проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування доводів апелянт посилається на неправильне тлумачення судом першої інстанції ст. 3 СК України, а саме, на думку заявника, подружжя, що не проживає спільно без поважних причин сім'єю не вважаються. Крім того, факт спільного проживання з ОСОБА_3 підтверджується наданими суду довідками Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області. Також, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо застосування до заявлених вимог з вересня 1992 р по 01 січня 2004 року Кодексу про шлюб та сім'ю України, бо проживання однією сім'єю продовжувалось після набрання чинності Сімейним кодексом України, а також застосування пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року, бо в ньому йдеться про встановлення фактів перебування у фактичних шлюбних відносинах, які в заяві ОСОБА_1 не відображені.

У судовому засіданні апеляційного суду представник заявника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Від Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області надійшла заява про розгляд справи без її представника.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,7941га, що розташована на території Новотроїцької сільської ради Красноармійського району.

Згідно довідки Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області від 21.11.2017 року за № 1136 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, з 13.04.1991 року по день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, з нею разом постійно проживав співмешканець ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за даною адресою і на даний час.

Відповідно до довідки Новотроїцької сільської ради за № 1134 від 21.11.2017 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним проживала співмешканка ОСОБА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, вела спільне господарство.

Згідно довідки Новотроїцької сільської ради за № 1135 від 21.11.2017 року ОСОБА_1, який проживає АДРЕСА_1, здійснив поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно акту обстеження домогосподарства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що заявник з січня 1960 року по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджена як матеріалами справи так і поясненнями представника заявника в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 суперечить нормам СК України, моральним засадам суспільства, оскільки заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, а припинення їхнього спільного проживання не є підставою для припинення їхньої сім'ї, доказів щодо встановлення окремого їх проживання як дружини та чоловіка відповідно до сімейного законодавства не надано.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно із положеннями ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту проживання однією сім'єю з 1991 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно ОСОБА_1 для звернення до нотаріуса щодо оформлення спадщини у вигляді земельної ділянки, яка була отримана померлою ОСОБА_5 у лютому 2006 року.

ОСОБА_1 просив визнати період сумісного проживання з ОСОБА_5, починаючи з 1991 року.

Проте, судом першої інстанції у судовому засіданні 20 грудня 2017 року встановлено, що заявник ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, що підтверджується наданою копією паспорта заявника.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зазначеної обставини є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення, оскільки знаходження заявника у зареєстрованому шлюбі з іншою особою не породжує юридичних наслідків встановлення факту його постійного проживання з ОСОБА_5

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 06 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач О.С. Санікова