АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2018 року у справі за поданням Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Кітаєва Станіслава Сергійовича про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року державний виконавець Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що у Соборному ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на виконанні перебуває виконавче провадження №51552684 з примусового виконання виконавчого листа №201/17478/15-ц року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості у розмірі 1 145 003 грн. 42 коп. Протягом тривалого часу боржник ухиляється від виконання рішення суду, ігнорує численні виклики та повідомлення державного виконавця про обов'язок боржника з'явитися до відділу ДВС та надати документи про виконання останнім вищевказаного рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року відмовлено у задоволенні подання Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Кітаєва С.С. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2018 року виправлено описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року (а.с.219).

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Кредит Дніпро» просять ухвалу суду від 19 січня 2018 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов'язань у зв'язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Профіль України» про стягнення заборгованості за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа ТОВ «Профіль України» про визнання поруки припиненою, задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за відсотками за період з 01 вересня 2015 року по 01 листопада 2015 року за кредитним договором № 210709-КЛН від 21 липня 2009 року у розмірі 1 128 082 грн. 19 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа ТОВ «Профіль України» про визнання поруки припиненою - відмовлено (а.с.109-113).

16 березня 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист у вказаній справі № 201/17478/15-ц (а.с.152).

22 червня 2016 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулися до Жовтневого ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа (а.с.151).

05 липня 2016 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №511552684 з примусового виконання виконавчого листа № 201/17478/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості у розмірі 1 145 003 грн. 42 коп. (а.с.160).

Боржнику було надано строк для добровільного виконання вказаного рішення суду до 12 липня 2017 року.

Божником ОСОБА_3 в наданий строк рішення суду самостійно виконано не було.

Постановою державного виконавця від 13 липня 2016 року виконавче провадження №511552684 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №51691062 (а.с.157).

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 18 травня 2016 року ОСОБА_3 має на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,6 кв.м. (а.с.153-155, 170, 171).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаною адресою знаходиться ПП «Укрімпорт 1991», засновником якого є ОСОБА_3.(а.с.225-226).

16 лютого 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на статутний капітал ПП «Укрімпорт 1991» у розмірі 100 000 грн. (а.с.159).

17 лютого 2017 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с.166-168).

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, державний виконавець посилався на те, що протягом тривалого часу боржник ухиляється від виконання рішення суду, ігнорує численні виклики та повідомлення державного виконавця про обов'язок боржника з'явитися до відділу ДВС та надати документи про виконання останнім вищевказаного рішення суду.

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3, отримав вищевказані постанови державного виконавця суду надано не було.

Також, доказів на підтвердження того, що боржнику ОСОБА_3 направлялисявиклики щодо необхідності його явки до державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області суду не надано.

Слід зазначити, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

В матеріалах справи відсутні дані щодо перевірки державним виконавцем місця реєстрації, дійсного місця проживання боржника, не було вчинено всіх необхідних можливих дій щодо спонукання боржника до виконання ним судового рішення.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, державним виконавцем не було з'ясовано належним чином, чи має змогу боржник виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на відсутність достатніх доказів підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його виконання.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про направлення боржнику ОСОБА_3 викликів щодо необхідності його явки до державного виконавця належними доказами по справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді