_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2918/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з Додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив

ОСОБА_2 у жовтні 2017 року звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 недоплачене страхове відшкодування в сумі 5757,71 грн, витрати за проведене експертне дослідження в сумі 900 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача витрати на відновлений ремонт автомобіля в сумі 8510 грн, понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі і посилалась на вчинення відповідачем ОСОБА_3 неправомірних дій (порушення Правил дорожнього руху), що і спричинило позивачу матеріальну шкоду.

Відповідчі позов ОСОБА_2 не визнали. Свої доводи відповідачі виклали у відзиві на позов і у своїх поясненнях в судових засіданнях.

Після перерви сторони до суду не зявились, надали заяви про закінчення розгляду справи за їх відсутності.

Суд вивчив матеріали справи, вислухав сторони (їх представників) і встановив наступне:

27 квітня 2016 року о 17 год.35 хв. на вул..Перемоги в с.Олександрівка м.Чорноморськ Одеської області сталося ДТП: ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «КІА» д.н.з. НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з причепом «КРД 050101»до автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 Своїми діями, відповідач порушила вимоги п.12.1,13.1 «Правил дорожнього руху».

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 перед третіми особами застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі страхового полісу АЕ/7950206.

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатила ОСОБА_2 на підставі звіту №50-D/20/7 від 15.06.2016 року страхове відшкодування за автомобіль в сумі 1458,99 грн (без урахування ПДВ) і на підставі звіту №50-D/20/6 від 15.06.2016 року страхове відшкодування за причеп в сумі 1732 грн (без урахування ПДВ), а загалом страховик сплатив позивачу 3190,99 грн.

Позивач доводить, що на ремонт автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП він витратив 9910 грн, з яких 5450 грн вартість запчастин, 4460 грн вартість ремонтних робіт, а розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням причепу внаслідок ДТП складає 7457,71 грн, що підтверджується звітом №30717160 від 14.07.2016 року, виконаним фахівцями ТОВ «Хав Холдинг».

Позивач відраховує від вищевказаним сум ті суми грошових коштів, що отримав від страховика на відшкодування шкоди і стверджує, що страховик не в повному обсязі сплатив матеріальну шкоду,завдану пошкодженням причепу, тому вимагає стягнути з страхової компанії на його корсить 7457,71 1732 = 5757,71 грн та витрати на експертне дослідження в розмірі 900 грн. Витрати на ремонт автомобіля позивач вимагає стягнути з ОСОБА_3 особи, винної в спричиненні шкоди, в сумі 9910 грн - 2458,99 грн = 8510 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: постанову Київського райсуду м.Одеси про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, страховий поліс власника автомобіля «КІА» , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, звіт №30717160 від 14.07.2016 року, товарні чеки, квитанцію і рахунок щодо ремнтних робіт і придбання запчастин для автомобіля, квитанції щодо оплати судового збору і витрат на проведення експертного дослідження автомобіля.

Відповідач ОСОБА_3, не визнаючи позов, пояснив наступне, що дійсно внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху 27.04.2017 року сталося ДТП і він, керуючи автомобілем НОМЕР_4, допустив зіткнення з причепом «КРД 050101» до автомобіля НОМЕР_2. Відповідач стверджував, що внаслідок ДТП було пошкоджено тільки причеп, автомобіль позивача не отримав будь-яких пошкоджень, що надані до матеріалів справи звіти щодо визначення розміру матеріальної шкоди свідчать про наявність пошкоджень як автомобіля так і причепа, але у звітах відсутнє обґрунтування того, що ці пошкодження виникли саме внаслідок зіткнення, що сталося 27.04.2017 року, звіти складались відповідно 07.05.2016 року і 14.07.2016 року. Відповідач наполягав, що з місця ДТП 27.04.2017 року позивач поїхав на автомобілі з причепом, евакуатор не викликався і позивач до 07.05.2016 року експлуатував автомобіль. Відповідач вважає, що позивачеві сторона позовні вимоги не довела належними і допустимим доказами.

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» позов ОСОБА_2 не визнав з тих підстав, що страховик належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо виплати страхового відшкодування за страховим полісом №АЕ/7950206. Висновок за №30717160 від 14.07.2016 рроку, на який посилається позивач, страхова компанія вважає не належним доказом.

Суд вислухав представників сторін в минулих судових засіданнях, дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону №1961- ІV визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи.

У даному випадку страховик виконав свої зобов»язання за договором страхування щодо потерпілої особи.

Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму».

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У даному випадку у звіті №30717160, складеним 14.07.2016 року оцінювачем ТОВ «ХАВК Холдинг» вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КДР» дорівнює 7457,71 грн. Судом встановлено і сторонами визнано, що внаслідок зіткнення, яке сталося 27.04.2016 року причеп було пошкоджено. На момент вирішення судом спору причеп не відремонтовано. За відрахуванням сплаченого страхового відшкодування в сумі 3190,99 грн, матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, що підлягає відшкодуванню дорівнює 7457,71 грн 3190,99 грн = 4266,72 грн.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що звіт №50-D/20/7 від 15.06.2016 року і звіту №50-D/20/6 від 15.06.2016 року , виконані ТОВ «Експертоум-АВЕ» є неналежним доказом, тому як звіти були складені з порушенням вимог чинного законодавства: в протоколі огляду транспортних засобів відсутні відомості щодо особи, яка склала проткол, відповідно відсутній підпис цієї особи; зі звіту і протоколу вбачається, що обєкти оцінки (автомобіль і причеп) оцінювачем не оглядались, звіти складені оцінювачем шляхом вибору методичного підходу оцінки майна дохідний і порівняльний. З огляду на викладене, суд не приймає до уваги зазначені звіти щодо розміру спричиненої позивачу шкоди.

Щодо матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт автомобіля. Суд погоджується з доводами відповідача, що позивач не надав належних доказів того, що автомобіль було пошкоджено внаслідок ДТП 27.04.2016 року. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме 27.04.2016 року крім причепа, було пошкоджено і автомобіль. Трасологічну експертизу, яка є належним і допустимим доказом у даному випадку механічних пошкоджень автомобіля, сторони не надали і не ставили питання про призначення такої експертизи.

Цивільне судочинство, відповідно до приписів ч.1,3 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 4266,72 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн. і 900 грн - витрати на експертне дослідження причепа., а всього 1540 грн.

Керуючись ст..259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з Додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_5 на відшкодування майнової шкоди 4266 грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_5 судові витрати в сумі 1540 грн.

В іншій частині позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення

Суддя Калашнікова О. І.