Справа № 323/2921/18
Провадження № 2/323/836/18
10.12.2018 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що із відповідачем перебуває у шлюбі, шлюбні відносини фактично припинені з 2012 року. Причиною розпаду сімї є те, що вони не зійшлися характерами, внаслідок чого втратили одне до одного почуття любові та поваги. Подальше спільне життя і збереження сімї позивач вважає неможливим, строку для примирення не потребує. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Ухвалою суду від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 26.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 19.11.2018 року.
У звязку із неявкою відповідача 19.11.2018 року, судове засідання було відкладене на 10.12.2018 року.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06.11.1982 року Красноставською сільрадою Володимир-Волинського району Волинської області за актовим записом № 12.
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства
Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, турбота один до одного та повага.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв'язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.
Керуючись ст.ст. 7, 21, 24, 56, 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який зареєстрований 06.11.1982 року Красноставською сільрадою Володимир-Волинського району Волинської області за актовим записом № 12 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Відповідно до ст.115 СК України, направити рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте Оріхівським районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.П. Гуцал