20 липня 2018 року м. Кремінна
Справа № 414/590/18
Провадження № 2/414/216/2018
Кремінський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з ОСОБА_1,
позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів,
ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 30.03.2012 з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суду набрало законної сили та було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Кремінському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Луганської області.
На час виконання рішення малолітній син ОСОБА_6 мешкав разом з відповідачем у справі ОСОБА_4, однак протягом більше двох років син мешкає разом з позивачем ОСОБА_2 та перебуває на його утриманні, а відповідач ОСОБА_4 залишила дитину та виїхала у невідомому напрямку. Тому на даний час позивач змушений відраховувати аліменти на користь ОСОБА_4 відповідно до рішення суду. Питання про стягнення аліментів на свою користь позивач не ставить, оскільки самостійно утримує сина, сторонньої допомоги не потребує.
За таких обставин, позивач просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання малолітнього сина у звязку з тим, що на даний час відповідач не мешкає разом з дитиною, її місце знаходження позивачу не відоме, дитина перебуває на утриманні позивача, а тому останній вважає, що наразі відсутні правові підстави для сплати аліментів на користь відповідача.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, наголосивши, що син з травня 2016 року проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, у той час як відповідач ОСОБА_2 бачив останній раз влітку 2014 року, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини вона не надає. Також позивач пояснив, що перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_7, з якою тимчасово мешкав разом з сином у 2018 році за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Побєди, 10/52 у квартирі матері цивільної дружини ОСОБА_8
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, позивач не заперечував проти розгляду справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи
У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки нею не повідомлялися, відзиву на позову вона не подала, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала.
ОСОБА_9 Вікторівна в судовому засіданні пояснила, що є сусідом та троюрідною сестрою позивача. Син позивача ОСОБА_6, який народився від шлюбу сторін, постійно проживає разом з ОСОБА_2, відповідача останній раз бачила три року тому.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є сусідом позивача та їй відомо, що останній разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, однак згодом припинили спільне проживання. Від цього шлюбу вони мають сина, який постійно проживає з ОСОБА_2, у той час як відповідач виїхала до Російської Федерації та останні три роки проживає за межами України. В той же час, позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_4, хоча фактично син знаходиться на його повному утриманні.
Заслухавши позивача та свідків, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 з 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 30.01.2015 у справі № 414/17/15-ц (а.с. 8).
Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якого в свідоцтві про народження записано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 14).
Відповідно до рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 березня 2012 року у справі № 1212/1035/2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2012 року і до повноліття дитини. Зазначене рішення суду набрало законної сили 03.05.2012 (а.с. 9).
На підставі цього рішення судом було видано відповідний виконавчий лист, за яким постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кремінського районного управління юстиції ОСОБА_11 від 03.04.2012 було відкрито виконавче провадження № 32030871 (а.с. 10, 11).
З характеристики житлово-побутових умов від 13.03.2018 вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ОСОБА_2 (а.с. 13).
З акту обстеження умов проживання дитини від 19.03.2018 вбачається, що малолітній ОСОБА_5 тимчасово проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з батьком ОСОБА_2. Також за цієї адресою проживають власник житла ОСОБА_8 та цивільна дружина позивача ОСОБА_7 Умови проживання та санітарно-гігієнічні умови задовільні. В кімнаті чисто, тепло, затишно, є необхідні меблі та побутова техніка. У дитини є окреме місце для сну, навчання та відпочинку. Дитина забезпечена шкільними приладдям, сезонним одягом та взуттям, повноцінним харчуванням. Дитина навчається в санаторній школі-інтернаті у восьмому класі. Мати дитини проживає окремо. З травня 2016 року дитина мешкає разом з батьком (а.с. 15).
Відповідно до ст. 8 Сімейного кодексу України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення правовідношення.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з якої таким способом може бути, зокрема, припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
За змістом ст.ст. 179, 181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина, та який виконує обовязки із утримування дитини, і повинні використовуватися виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Оскільки судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з травня 2016 року проживає разом з батьком ОСОБА_2 та перебуває на його повному утриманні, а тому відпали законні підстави для примусового стягнення з батька на користь матері, з якою дитина припинила проживати, аліментів на утримання цієї дитини, суд вважає за необхідне припинити їх стягнення.
Суд дійшов висновку, що проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача.
За таких обставин, враховуючи те, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів істотно змінилися обставини, що існували на час його винесення, зокрема, щодо місця проживання дитини та її утримання, суд вважає позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов підлягає повному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у вигляді сплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів задовольнити повністю.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_2; останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням та відповідним виконавчим листом Кремінського районного суду Луганської області № 1212/1035/2012 від 30.03.2012.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_2; останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 704,80 грн (семиста чотирьох гривень вісімдесяти копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Кремінського районного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.Г. Безкровний