Справа № 444/3485/18
Провадження № 2/444/1410/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Річківській сільській раді Жовківського району Львівської області. У зв"язку із реєстрацію шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ". Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак відповідач 17 червня 2018 року залишив сім`ю і на даний час проживає у своєї мами в м. Рава-Руська, дітей навідує все рідше, їхнім життям не цікавиться і матеріально сім`ю не забезпечує. Зазначає, що час від часу відповідач дає незначну суму, яка не може забезпечити належне утримання дітей. Син ОСОБА_7 1 вересня пішов у перший клас, у зв"язку із чим позивачка понесла значні матеріальні витрати. Стверджує, що вона не працює, доглядає дітей, так як діти часто хворіють і їм необхідний постійний догляд. Значні витрати йдуть на утримання належних умов для проживання дітей. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає. Він є військовослужбовцем за контрактом і служить у ДПСУ у військовій частині в м. Великі Мости Сокальського району Львівська область, отримує заробітну плату. Відповідач є працездатною особою молодого віку, працює, що свідчить про можливість виконання ним обов`язків по утриманню дітей. Зазначає, що враховуючи те, що діти проживають разом з матір`ю, знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає коштів на їх утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. У зв"язку із чим позивачка звернулася до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання, в якому просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримала повністю, просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою його проживання, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить такі задоволити. Згідний платити аліменти на утримання дітей в тому розмірі, в якому просить позивачка. Крім цього, подав довідку про його місце праці та доходи.

А тому суд приходить до висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено наступне. Відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 17.10.2009 року в Річківській сільській раді Жовківського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17.10.2009 року Річківською сільською радою Жовківського району Львівської області (актовий запис № 14). У зв"язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ".

Кожан ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рата Жовківського району Львівської області і його батьками є позивачка та відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2011 року Річківською сільською радою Жовківського району Львівської області.

Кожан ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Рата Жовківського району Львівської області і її батьками є позивачка та відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19.03.2015 року Річківською сільською радою Жовківського району Львівської області.

Із довідки № 210 від 30.11.2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_4 ДПС України громадянину Кожан ОСОБА_11 , вбачається, що він дійсно працює у військовій частині НОМЕР_4 , форма працевлаштування - основна, займає посаду: військовослужбовець. Загальна сума його доходу за період з вересня по листопад 2018 року становить 34081 грн. 15 коп.

Позивачка стверджує, що діти перебувають на її утриманні. Такі твердження відповідачем не заперечуються у поданому ним клопотанні.

Суд враховує, що відповідач визнає позовні вимоги, а тому даний факт не підлягає доказуванню.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно норм ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обов`язки по утриманню дітей, як це передбачено чинним законодавством, ґрунтується на матеріалах справи, оскільки судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою, не хворіють та майна у власності не мають, оскільки інше судом не встановлено; позивачка є здоровою, не працює; відповідач є особою молодого віку, є здоровим, офіційно працює, тобто має стабільний заробіток, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, а від так взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей.

Враховуючи те, що діти проживають разом із матір`ю, знаходяться на її утриманні, доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на їх утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 року» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3723,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, згідний сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивачка, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька.
Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12.11.2004 року, ІПН НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 17.12.2009 року, ІПН НОМЕР_8 ) аліменти на неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 08.11.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12.11.2004 року, ІПН НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі - 704 грн. 80 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ясиновський Р. Б.