ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/881/18
Провадження № 22-ц/4820/431/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/881/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року (суддя Босюк В.А., повне судове рішення складено 03 жовтня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_6 зазначила, що з 09.10.2011 року до 06.02.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказувала, що відповідач після народження дитини добровільно коштів на утримання сина не надавав, участі у його вихованні не приймав. Судовим наказом Острозького районного суду Рівненської області від 17.07.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина сторін у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_4 вказує, що з 2012 року відповідач з сином жодного разу не бачився, не мав регулярних стосунків і прямих контактів, участі у вихованні дитини не приймав, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням у дошкільному навчальному закладі, не надавав матеріальної допомоги, не сплачував належні аліменти на дитину та не цікавився станом його здоров'я. Оскільки відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позивачка просила суд позбавити його батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до сина ОСОБА_7, приділяти більше уваги його вихованню, навчанню та матеріальному забезпеченню. Контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов'язків щодо ОСОБА_7 покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку та вказує, що рішення постановлено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянтка зазначила, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що в судовому засіданні 28.09.2018 року при подачі пояснень відповідач зазначив, що з 2014 року жодного разу сина не бачив, тобто фактично протягом шести років участі у вихованні та утриманні сина не брав. Аналогічні показання, які повністю узгоджуються між собою, надали і допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 Крім того, апелятка вказувала, що наразі існують нові обставини та докази, що підлягають дослідженню та оцінці, зокрема те, що відповідач виключно в інтересах малолітньої дитини та з метою не травмування психіки малолітнього сина власноручно виявив бажання визнати позовні вимоги та відповідно нотаріально завірив заяву про не заперечення щодо позбавлення його батьківських прав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи до суду не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, а фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог та попереджуючи ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до дитини, суд першої інстанції вірно виходив із того, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованні дитини, проте своїми батьківськими обов'язками свідомо не нехтує, а ступінь їх невиконання не є таким, що дає підстав для позбавлення його батьківських прав.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що з 08.10.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 06.02.2014 року. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 10, 11).

Дитина проживає разом із матір'ю за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №554, виданої 17.05.2018 року ЦНАП виконкому Острозької міської ради (а.с. 73).

Судовим наказом Острозького районного суду Рівненської області від 17 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2012 року (а.с. 12).

17 липня 2015 року ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9, і отримала прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с. 14).

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Згідно із статтею 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України вірно оцінив висновок органу опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області про доцільність позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав та прийшов до правильного рішення, що цей висновок не є безумовною підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки, незважаючи на участь у засіданні вказаного органу батька дитини, його позиція у висновку не відображена та поза увагою органу опіки і піклування залишилися також дані про особу відповідача, умови та спосіб його життя.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.

Згідно матеріалів справи, що досліджені судом, ОСОБА_4 не надала належних та допустимих доказів того, що задоволення її позову і позбавлення відповідача його батьківських прав щодо малолітньої дитини сторін буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, у зв'язку із чим не виконала свій процесуальний обов'язок щодо доведення тих обставин, на які вона посилалася при зверненні до суду.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, врахувавши, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на батьків та установивши відсутність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідача, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові ОСОБА_4, яка не надала належних та допустимих доказів того, що позбавлення відповідача його батьківських прав щодо спільної дитини сторін буде відповідати якнайкращим інтересам малолітнього.

Крім того, у відповідності до вимог чинного законодавства суд вірно дійшов висновку про попередження ОСОБА_13 про необхідність змінити ставлення до сина ОСОБА_7, чим забезпечив справедливу рівновагу прав матері, з якою проживає дитина, прав батька малолітнього.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав спростовуються матеріалами справи, які не містять належних та допустимих доказів, що безумовно вказують на необхідність задоволення позову ОСОБА_4 з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, а також обґрунтованими висновками суду першої інстанції.

Інші доводи апеляції в їх сукупності зводяться до власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

Оцінюючи посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_13 про те, що він з 2014 року дитини не бачив та показів свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_9, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки судом першої інстанції оцінено усі докази, що надавалися учасниками справи у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України. І ці доводи апеляції зводяться до незгоди апелянта із оцінкою доказів судом першої інстанції.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог процесуального і матеріального права, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для його скасування або зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк