Справа № 357/1096/18 Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3258/18 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 18 02.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Гуль В.В.

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Територіальна громада м.Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивований тим, що 20 жовтня 2015 року між ним та Територіальною громадою м.Біла Церква, від імені якої діяло Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу № 11, згідно якого відповідач як «продавець» зобов'язався передати у його власність транспортний засіб марки ГАЗ, модель 5327, 1986 року випуску, синього кольору, тип ТЗ вантажний автопідйомник, номер шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знятий з обліку ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Біла Церква, Білоцерківського та Сквирського районів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 29 вересня 2015 року, знак для разових поїздок НОМЕР_3, а він як «покупець» зобов'язався прийняти та оплатити товар, пройти перереєстрацію цього об'єкта в органах ДАІ. За домовленістю сторін ціна продажу автомобіля встановлена у розмірі 11000 грн., в тому числі податок на додану вартість у розмірі 1833,33 грн.

Вказував, що він оплатив вартість транспортного засобу, що стверджується квитанцією № 0.0.440140517.1 від 25 вересня 2015 року, однак відповідач на порушення умов договору купівлі-продажу не здійснив передачу автомобіля, що потягло порушення його прав, які підлягають до захисту.

У зв'язку із наведеним просив суд зобов'язати відповідача виконати договірні зобов'язання в натурі: здійснити йому поставку вказаного транспортного засобу за адресою: 02140, АДРЕСА_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволитти у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що сторони не обумовили обов'язок продавця доставити товар покупцю за його місцезнаходженням, такі висновки суду суперечать змісту договору.

Крім того, посилання суду на неналежний спосіб захисту суперечать ст.16 ЦК України, яка передбачає такий спосіб захисту як примусове виконання обов'язку в натурі.

Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради та Територіальна громада м.Біла Церква подали відзиви на апеляційну скаргу, де вказали, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно відмовив у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити та скасувати рішення Білоцерківського міськрйонного суду Київської області як незаконне.

Представник відповідача і третьої особи ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 жовтня 2015 року між Територіальною громадою м.Біла Церква, в особі Білоцерківської міської ради, іменована як «Продавець», від імені якої діяло Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області, та ОСОБА_2, іменований як «Покупець», укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу № 11, за умовами якого Територіальна громада м.Біла Церква, в особі Білоцерківської міської ради зобов'язалася передати у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки ГАЗ, модель 5327, 1986 року випуску, синього кольору, тип ТЗ вантажний автопідйомник, номер шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знятий з обліку ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Біла Церква, Білоцерківського та Сквирського районів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 29 вересня 2015 року, знак для разових поїздок НОМЕР_3.

ОСОБА_2 у свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити товар, пройти перереєстрацію цього об'єкта в органах ДАІ. За домовленістю сторін ціна продажу автомобіля встановлена п.2.1 договору у розмірі 11000 грн., в тому числі податок на додану вартість у розмірі 1833,33 грн.

Також судом встанволено, що ОСОБА_2 оплатив вартість транспортного засобу, що стверджується квитанцією № 0.0.440140517.1 від 25 вересня 2015 року, однак відповідач не здійснив передачу автомобіля.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що після здійснення позивачем оплати придбаного товару у відповідача виник обов'язок щодо його передачі позивачу з підписанням акту приймання передачі, чого відповідачем зроблено не було і що у свою чергу свідчить про порушення прав позивача.

Водночас суд вважав, що права позивача не підлягають захисту у обраний ним спосіб, оскільки відповідач не брав на себе зобов'язання здійснити поставку транспортного засобу позивачу за вказаною позивачем адресою.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Встановлено, що між стоонами 20 жовтня 2015 року було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого Територіальна громада м.Біла Церква, в особі Білоцерківської міської ради зобов'язалася передати у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки ГАЗ, а ОСОБА_2 зобов'язався прийняти та оплатити товар.

Згідно п.3.1. договору право власності переходить до покупця з моменту повної сплати вартості майна.

Згідно п.3.2. передача майна продавцем і його прийняття покупцем здійснюються після повної сплати його вартості.

Згідно п.5.1 договору продавець зобов'язаний передати покупцю майно на умовах цього договору.

Отже, між сторонами у потрібній формі досягнута згода з усіх істотних умов, як щодо предмета договору, так і щодо його ціни та строків виконання, в тому числі строків сплати і строків передачі майна.

Також судом встанволено, що ОСОБА_2 оплатив вартість транспортного засобу, що стверджується квитанцією № 0.0.440140517.1 від 25 вересня 2015 року, однак відповідач не здійснив передачу автомобіля.

Наведене є порушенням умов договору з боку відповідача та порушенням прав позивача ОСОБА_2, які підлягають до захисту.

Висновки суду про те, що позивач обрав не той спосіб захитсу безпідставні та надумані, як і висновки, що договорі не міститься обов'язку передати автомобіль.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Оскільки судом встановлено, що між сторонами у встановленому законом порядку укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, оплата за який позивачем проведена відповідно до умов договору у повному обсязі, а також враховуючи невиконання відповдіачем умов догвоору щодо передачі позивачу транспортного засобу,суд вважає права позивача порушеними і захищає їх шляхом зобов'язання відповідача передати майно покупцю. При цьому суд виходить з того, що місце передачі майна договором не визначене, а тому підстави для зобов'язання його передачі саме за місцем проживання позивача відсутні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволитичастково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задоволити частково.

Зобов'язати Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області виконати договірні зобов'язання за договором купівлі-продажу № 11 від 20 жовтня 2015 року та передати ОСОБА_2 транспортний засіб марки ГАЗ, модель 5327, 1986 року випуску, синього кольору, тип ТЗ вантажний автопідйомник, номер шасі № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знятий з обліку ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Біла Церква, Білоцерківського та Сквирського районів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 29 вересня 2015 року, знак для разових поїздок НОМЕР_3.

Стягнути із Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: