Справа № 308/3553/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

в особі: головуючого судді: Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору за стороні позивача відділу реєстрації проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору за стороні позивача відділу реєстрації проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Стародоманинська, 22. В будинку згідно будинкової книги значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_5, який проживав з 23.08.2006 року до травня 2001 року. Відповідач був зареєстрованим в будинку від дати спільного проживання з донькою позивача ОСОБА_6 в незареєстрованому шлюбі. Однак, із травня 2001 року відповідач ОСОБА_5 із ОСОБА_6 у вказаному вище будинку не проживають та вихали за межі Закарпатської області. Яких небудь відомостей про їх місцеперебування позивачу не відомо. На усні прохання позивача перед відїздом зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 жодним чино не відреагував. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним житловим будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме будинком за адресою: Закарпатська області, м. Ужгород, вул. Стародоманинська, 22.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та посилаючись на вищенаведені обставини справи, просив суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме будинком за адресою: Закарпатська області, м. Ужгород, вул. Стародоманинська, 22.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи відділу реєстрації проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_7 в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій заперечень проти даного позову не має, та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

По справі встановлено, з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 18.08.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований на земельній ділянці, що належить міській раді, 14/24 частки, місто Ужгород, вул. Стародоманинська, 22.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно випливає, що 14/24 частки домоволодіння за адресою: м. Ужгород, вул. Стародоманинська, буд 22 належить на праві приватної власності ОСОБА_4

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.08.1987, реєстраційного посвідчення, вбачається що ОСОБА_4 успадкував 1/8 долю домоволодіння за адресою місто Ужгород, вул. Доманинська, 22.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.1997, ОСОБА_4 успадкував 7/24 частин домоволодіння за адресою місто Ужгород, вул. Стародоманинська, 22.

З зазначених документів випливає, що ОСОБА_4 є єдиним власником домоволодіння за адресою: м. Ужгород, вул. Стародоманинська, 22.

З наявної в матеріалах справи Довідки №350, виданої ЖРЕР №2 «Підзамок» вбачається, що ОСОБА_4 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, склад сімї: жінка ОСОБА_8, донька ОСОБА_6, ОСОБА_9, який перебуває у громадянському шлюбі з дочкою ОСОБА_6, онук ОСОБА_10

Відповідні дані щодо реєстрації осіб в будинку №22 по вул. Стародоманинська в м. Ужгород також підтверджуються копією домової книги.

Однак, судом встановлено, що відповідач був зареєстрованим в будинку за вказаною вище адресою від дати спільного проживання з донькою позивача ОСОБА_6 в незареєстрованому шлюбі. Однак, із травня 2001 року відповідач ОСОБА_5 із ОСОБА_6 у вказаному вище будинку не проживають та вихали за межі Закарпатської області. Яких небудь відомостей про їх місцеперебування позивачу не відомо.

Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи ОСОБА_8 перевірки паспортного режиму від 12.10.2018 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача ОСОБА_5 за вказано вище адресою порушує права ОСОБА_4 щодо користування та розпорядження вказаною квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України (в редакції від 5.12.2017 року), ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору за стороні позивача відділу реєстрації проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме будинком за адресою: Закарпатська області, м. Ужгород, вул. Стародоманинська, 22.

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_11