Провадження № 2/643/1877/18
17.07.2018 Московський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Поліщук Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила суд усунути перешкоди у користуванні житлом в квартирі АДРЕСА_1, вселивши її в зазначену квартиру та зобовязати відповідачів не чинити перешкоди в користуванні квартирою.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2006 року вона є власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Рішенням Московського районного суду від 11.09.2006 їй в користування відділено кімнату розміром 10,4 кв.м, а відповідачам інші дві кімнати площею по 17,2 кв. м.
Відповідачі перешкоджають позивачу мешкати в спірній квартирі, в квартиру не пускають, в звязку з чим позивач двічі зверталася до суду з позовами про вселення її до квартири. Позивач неодноразово намагалася самостійно вселитися в спірну квартиру, але двері були зачинено, замки поміняно. З приводу протиправної поведінки відповідачів ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів, однак вирішити спір в позасудовому порядку не вдалося.
Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.01.2006 по справі № 2-714/06 праві приватної власності належить ? частина квартири АДРЕСА_2 (а.с.5).
З копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2006, яка є в матеріалах справи, вбачається, що за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.(а.с.4).
Відповідно до копії рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.09.2006 у справі № 2-714/06 визначено порядок користування квартирою № 76 в будинку 49 по вул. Світлій в м.Харкові, виділивши ОСОБА_1 у користування жилу кімнату розміром 10.4 квадратних метрів, а ОСОБА_2 дві кімнати розміром по 17,2 квадратних метрів кожна у зазначеній квартирі. Кухня, ванна кімната, туалет, коридор, вбудована шафа зазначеної квартири залишено у сумісному користуванні. (а.с.6).
З повідомлення за підписом начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 03.11.2017, вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2017 та 03.10.2017 зверталась з заявами до правоохоронних органів з приводу перешкоджання їй у здійснені права на мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини 3 статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, а тому сторони у справі мають рівні умови на здійснення своїх прав на спірне майно.
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом статті 383 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР власник житла має право використовувати свою власність для свого проживання та проживання членів своєї родини.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 358 ЦК України установлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
На підставі наявних у справі доказів, суд вважає доведеним факт, що позивачу чиняться перешкоди у вільному доступі до квартири, що призвело до порушення її прав з боку відповідачів на вільне користування належною їй частиною майна, тому належним способом захисту порушеного права є вселення позивачки у спірну квартиру.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні власністю підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, ст. ст. 9,64,156 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 358, 383, 391 ЦК України, суд,-
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 76 будинку № 49 по вул. Світлій в м.Харкові.
Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_3.
Зобовязати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні вказаною квартирою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.07.2018.

Суддя Т.В. Поліщук