30.07.2018 Справа № 337/706/18
Провадження № 2/337/769/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Куліш Л.Є.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.07.2011 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 14.02.2018 року у сумі 16423 грн. 08 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 951 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8537 грн. 35 коп., заборгованості за пенею 5676 грн. 08 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 758 грн. 24 коп.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Ухвалою від 01.06.2018 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі зазначено право сторін на подання до суду заяв по суті справи та інших клопотань, зокрема, право відповідача у пятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати відзив на позовну заяву, право позивача у пятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається з довідки департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 31.05.2018 року, інформація про реєстрацію ОСОБА_1 відсутня (а.с. 48).

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідачка викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 21.06.2018 року. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про розгляд справи.

Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду, позову з додатками до нього на останню відому адресу її реєстрації, але за отриманням кореспонденції ОСОБА_1 не з'явилася, тому вона повернута суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи, що відповідачка про відкриття провадження по даній справі сповіщалася належним чином, у визначений судом строк відзив на позов не подала, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявила, а в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальникзобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Суд встановив, що 09.07.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 7500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Вказаний кредитний договір є договором приєднання і складається із Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідач, підписавши Анкету-заяву, прийняв на себе зобовязання за вказаним кредитним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обовязковими щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором станом на 14.02.2018 року у сумі 16423 грн. 08 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 951 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8537 грн. 35 коп., заборгованості за пенею 5676 грн. 08 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 758 грн. 24 коп.

Зясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обовязковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які остання повиннабув повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Однак, як встановлено судом, відповідач порушила умови укладеного кредитного договору, оскі льки належним чином не виконувала свого зобовязання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у звязку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку.

Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та пенею підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

На підставі вищевикладеного, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 951 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8537 грн. 35 коп., заборгованості за пенею 5676 грн. 08 коп., слід задовольнити.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які пропорційно до задоволених позовних вимог.

В іншій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 550, 610, 611, 626, 1054, 1056-1 ЦК України ст.ст. 141, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, остання відома адреса: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094 м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, рахунок №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 21.09.2010 року в загальній сумі 15164 грн. 84 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 951 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8537 грн. 35 коп., заборгованості за пенею 5676 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, остання відома адреса: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сумі 1627 грн.01 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик