Справа № 462/5630/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря - Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

встановив:

ОСОБА_1 10.09.2018 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на її користь невиплачену заробітну плату за період із січня по серпень 2018 року в розмірі 29 784 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з Комунальною 3-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова на посаді молодшої медичної сестри. Починаючи з серпня 2017 року, після призначення на посаду головного лікаря ОСОБА_2 та по час подання позову заробітна плати працівникам не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19.04.2018, яке набрало законної сили, ухвалено стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на її користь заборгованість по заробітній платі за період із серпня по грудень 2017 року. Оскільки розмір мінімальної зарплати на 2018 рік становить 3 723 грн., а період заборгованості за період із січня по серпень 2018 року складає вісім місяців, тому заборгованість становить 29 784 грн., які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву.

У судове засідання позивач не з'явилася, при цьому через канцелярію суду подала заяву, в якій стверджує, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання у судове засідання свого повноважного представника не направив, причин неявки такого суду не повідомив, відзиву не подав.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19.04.2018 позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова задоволено. Ухвалено стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 16 000 грн. 00 коп. заборгованості по заробітній платі за період із серпня по грудень 2017 року, а також 704,80 грн. судового збору в дохід держави (а.с.5-7).

Вказаним рішенням встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16.09.1991 року перебуває у трудових відносинах з Комунальною 3-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працює на посаді молодшої медичної сестри, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Оскільки дані обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, відтак доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно пп. 8 п. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України, розмір мінімальної плати визначається в Закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік, мінімальна заробітна плата у 2018 році встановлена в розмірі 3 723 грн.

Враховуючи наведене, розмір заборгованості по заробітній платі позивача за вказаний період становить 29 784 грн. (3 723 грн. х 8 місяців).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем та з січня по серпень 2018 року йому не було нараховано та виплачено заробітну плату, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача 29 784,00 грн. заборгованості.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 47, 115 КЗпП України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити повністю.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (ідентифікаційний код в , м. Львів, вул. С. Петлюри, 17) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - 29 784 (двадцять девять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. заборгованості по заробітній платі за період із січня по серпень 2018 року.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дата складення повного заочного рішення суду - 02.11.2018 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя: Б. М. Гедз