Справа № 727/1537/18
Провадження № 2/727/654/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Літвінова О.Г.

при секретарі - Чорней І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2018 року, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В позові посилається на те, що після розірвання шлюбу з січня 2017 року відповідач не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, даний факт підтверджується актом ПП «Регіон-центр» від 08 лютого 2018 року, речі відсутні, комунальні платежі не сплачує, проживає у Вінницькій області, позивач у користуванні майном перешкод не спричиняла.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в м. Чернівці, вул. Переяславська, 23/7.

В судове засідання позивач не з'явився, проте від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира в м. Чернівці, вул. Переяславська, 23/7, на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 13.02.2018 року ПП «Регіон-центр», в цій квартирі також зареєстрований відповідач, який з січня 2017 року після розірвання шлюбу виїхав до Вінницької області, точна адреса проживання позивачу невідома.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивач вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

Так, у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

На даний час, факт реєстрації відповідача в квартирі, позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном. Крім того, вказані обставини призводять до переплати за комунальні послуги, за зайву, не проживаючу в квартирі особу.

Згідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно зазначених норм закону, враховуючи те, що відповідач фактично, у спірній квартирі не проживає з січня 2017 року, а у позивача виникають проблеми з сумами надмірно сплачених комунальних послуг і дані обставини наносять позивачу значних фінансових втрат, створюють перешкоди в користуванні та розпорядженням власністю, то суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача на користування та розпорядженням своїм майном, шляхом визнання відповідача такими, що втратив право на користування житловим приміщенням в м. Чернівці, вул. Переяславська, 23/7.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 317, 379, 391, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 19, 89, 95,141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою в м. Чернівці, вул. Переяславська, 23/7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ Літвінова О.Г.