Справа № 304/526/18
Провадження № 2/304/254/2018
У Х В А Л А

31 жовтня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

представник позивача звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просить зобовязати останню відновити межу та межові знаки, які розділяють земельні ділянки сторін, згідно даних земельно-кадастрової документації шляхом відновлення (монтажу) огорожі у вигляді металічного паркану вздовж межі напроти літньої кухні та сараю ОСОБА_1 від точки А до точки Б кадастрового плану земельної ділянки довжиною 13 метрів на відстані 1 метр від вказаних будівель до огорожі; заборонити ОСОБА_3 переносити межу земельної ділянки та усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною їй земельною ділянкою за адресою вул. Центральна, № 140 в с. Дубриничі Перечинського району (кадастровий номер :01:007:0020) шляхом заборони відповідачу у будь-який спосіб використовувати дану земельну ділянку, в тому числі для проходу. Свою позицію мотивував тим, що з рішення виконкому Перечинської ради народних депутатів № 53 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу Свідоцтва про забудову садиби» від 13 квітня 1988 року вбачається, що земельна ділянка № 140 по вул. Центральній (до перейменування Леніна) в с. Дубриничі Перечинського району виділена ОСОБА_1 рішенням загальних зборів колгоспу імені «31-річниці Жовтня» від 17 серпня 1987 року. Позивачу було видано паспорт на забудову вказаної земельної ділянки, дозвіл на право виконання будівельних робіт, проект забудови земельної ділянки, які є складовими будівельного паспорту, а відтак 28 лютого 2007 року свідоцтво про право власності на будинок № 140 по вул. Центральній в с. Дубриничі Перечинського району. У серпні 2017 року за нею також було зареєстроване право власності на земельну ділянку за вказаною адресою. Так, з проекту забудови вбачається, що відстань від її житлового будинку до межі земельної ділянки відповідача (№ 142 по вул. Центральній в с. Дубриничі Перечинського району) складає 1,4 м, а далі в глибину двору від літньої кухні і сараю 1 м. На підставі наведеного ОСОБА_1 вздовж межі між її земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_3 встановила огорожу у вигляді металевого паркану від А до Б кадастрового плану земельної ділянки (кадастровий номер :01:007:0020) довжиною 13 м на відстані 1 м від будівлі літньої кухні та сараю. Однак, у 2011 році відповідач демонтувала вказану огорожу позивача, про що також свідчить акт обстеження земельної ділянки від 01 квітня 2014 року. Після встановлення її повторно, ОСОБА_3 разом з родичами у 2016 року знову самовільно таку демонтували. Крім цього, відповідач, члени її сімї та родичі постійно ходять частиною належної позивачу земельної ділянки, тоді як літня кухня, так і сарай знаходиться в аварійному стані, тому це ще й небезпечно. Оскільки вказане порушує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, заходи досудового врегулювання спору виявилися безрезультатними, тому просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання сторони не зявилися, однак подали заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі та затвердити укладену між ними мирову угоду, за умовами якої вони дійшли згоди про наступне:

1. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 (далі - сторони) визнають, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0852 га, кадастровий номер :01:007:0020 по вул.Центральній, № 140 в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області.

2. Сторони визнають, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0519 га, кадастровий номер :01:007:0027 по вул.Центральній, № 142 в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області.

3. Сторони визнають, що щодо площі, розташування та правовстановлюючих документів на належні їм земельні ділянки претензій один до одного не мають.

4. Щодо межі, яка розділяє земельну ділянку позивача та земельну ділянку відповідача, з приводу якої виник спір, від А до Б кадастрового плану земельної ділянки, Сторони погодили наступне.

4.1. Сторони погодили межу земельної ділянки ОСОБА_1 від пункту А до пункту Б, яка проходить суцільною лінією, орієнтуючись від лівого кута забетонованих сходинок ОСОБА_3 до металевої хвіртки, що веде до річки.

4.2. Сторони спільно провели умовну лінію межу земельної ділянки ОСОБА_1, шляхом встановлення дерев'яних кілків у кількості 5 штук вздовж вказаної межі, на певній відстані від металевої огорожі ОСОБА_3, а саме:

- кілок № 1 - на відстані 85 см від огорожі ОСОБА_3

- кілок № 2 - на відстані 76 см від огорожі ОСОБА_3

- кілок № 3 - на відстані 79 см від огорожі ОСОБА_3

- кілок № 4 - на відстані 81 см від огорожі ОСОБА_3

- кілок № 5 - на відстані 85 см від огорожі ОСОБА_3

5. Сторони погодили, що встановлена ними межа довжиною близько 13 метрів є остаточною.

6. Сторони погодили, що ОСОБА_1 на визначеній ними спільно межі може безперешкодно встановити металевий паркан.

7. Сторони погодили, що земельна ділянка шириною близько 85 см між визначеною сторонами межею ділянки ОСОБА_1 та металевим парканом ОСОБА_3 є ділянкою спільного користування сторонами, використовується виключно для проходу та не підлягає забудові чи іншому використанню, який утруднить будь-кому з сторін вільний прохід по ній.

8. Сторони погодили, що у випадку виникнення потреби у доступі до комунікацій (каналізація, водопровідні труби, ремонт будівель тощо), що викликатиме потребу у тимчасовому використанні визначеної спільної земельної ділянки сторони надаватимуть один одному таку можливість за умови взаємного погодження та сприятимуть реалізації необхідних заходів.

9. Сторони погодили, що з моменту укладання даної мирової угоди вони зобов'язуються дотримуватися Правил добросусідства, не здійснювати дії, які можуть зашкодити інтересам іншої сторони чи порушувати спокій, вирішувати всі питання використання визначеної земельної ділянки на межі їх земельних ділянок спільно та в дусі взаєморозуміння та поваги один до одного.

10. Сторони погодили, що дотримання умов даної мирової угоди обов'язкове не тільки для сторін, але й для членів їх сімей, а також для спадкоємців та всіх осіб, що на законних підставах проживатимуть за вищевказаними адресами.

11. Сторонам відомі та зрозумілі приписи ст. ст. 207, 208, 255 ч. 1 п. 5 Цивільного процесуального кодексу України, а також наслідки укладення мирової угоди в судовому процесі.

12. Сторони погодили, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

13. Сторони усвідомлюють, що укладення ними мирової угоди і затвердження її судом призведе до закриття провадження у справі та неможливості повторного звернення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

14. Судові витрати по даній справі у вигляді судового збору покласти на позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 у рівних частинах.

Заяви про затвердження зазначеної мирової угоди приєднані до справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін, яким наслідки укладення мирової угоди відомі, суд відповідно до ст. 207 та п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вважає за можливе затвердити мирову угоду і закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Крім цього встановлено, що відповідно до квитанції № 0.0..1 від 11 червня 2018 року позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору (а. с. 130).

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи укладення сторонами мирової угоди у підготовчому судовому засіданні, тобто до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, ОСОБА_1 з державного бюджету слід повернути 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%).

Що стосується інших 50 % судового збору, то оскільки сторони передбачили порядок розподілу судових витрат, а саме вирішили покласти їх на позивача та відповідача у рівних частинах, тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 176,20 грн. (352,40 грн. : 2).

Керуючись ст. ст. 207, 255 ч. 1 п. 5, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 (89210, Закарпатська область, Перечинський район, с. Дубриничі, вул. Центральна, № 140; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (89210, Закарпатська область, Перечинський район, с. Дубриничі, вул.Центральна, № 142; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), за якою:

1. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 (далі - сторони) визнають, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0852 га, кадастровий номер :01:007:0020 по вул.Центральній, № 140 в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області.

2. Сторони визнають, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0519 га, кадастровий номер :01:007:0027 по вул.Центральній, № 142 в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області.

3. Сторони визнають, що щодо площі, розташування та правовстановлюючих документів на належні їм земельні ділянки претензій один до одного не мають.

4. Щодо межі, яка розділяє земельну ділянку позивача та земельну ділянку відповідача, з приводу якої виник спір, від А до Б кадастрового плану земельної ділянки, Сторони погодили наступне.

4.1. Сторони погодили межу земельної ділянки ОСОБА_1 від пункту А до пункту Б, яка проходить суцільною лінією, орієнтуючись від лівого кута забетонованих сходинок ОСОБА_3 до металевої хвіртки, що веде до річки.

4.2. Сторони спільно провели умовну лінію межу земельної ділянки ОСОБА_1, шляхом встановлення дерев'яних кілків у кількості 5 штук вздовж вказаної межі, на певній відстані від металевої огорожі ОСОБА_3, а саме:

- кілок № 1 - на відстані 85 см від огорожі ОСОБА_3;

- кілок № 2 - на відстані 76 см від огорожі ОСОБА_3;

- кілок № 3 - на відстані 79 см від огорожі ОСОБА_3;

- кілок № 4 - на відстані 81 см від огорожі ОСОБА_3;

- кілок № 5 - на відстані 85 см від огорожі ОСОБА_3

5. Сторони погодили, що встановлена ними межа довжиною близько 13 метрів є остаточною.

6. Сторони погодили, що ОСОБА_1 на визначеній ними спільно межі може безперешкодно встановити металевий паркан.

7. Сторони погодили, що земельна ділянка шириною близько 85 см між визначеною сторонами межею ділянки ОСОБА_1 та металевим парканом ОСОБА_3 є ділянкою спільного користування сторонами, використовується виключно для проходу та не підлягає забудові чи іншому використанню, який утруднить будь-кому з сторін вільний прохід по ній.

8. Сторони погодили, що у випадку виникнення потреби у доступі до комунікацій (каналізація, водопровідні труби, ремонт будівель тощо), що викликатиме потребу у тимчасовому використанні визначеної спільної земельної ділянки сторони надаватимуть один одному таку можливість за умови взаємного погодження та сприятимуть реалізації необхідних заходів.

9. Сторони погодили, що з моменту укладання даної мирової угоди вони зобов'язуються дотримуватися Правил добросусідства, не здійснювати дії, які можуть зашкодити інтересам іншої сторони чи порушувати спокій, вирішувати всі питання використання визначеної земельної ділянки на межі їх земельних ділянок спільно та в дусі взаєморозуміння та поваги один до одного.

10. Сторони погодили, що дотримання умов даної мирової угоди обов'язкове не тільки для сторін, але й для членів їх сімей, а також для спадкоємців та всіх осіб, що на законних підставах проживатимуть за вищевказаними адресами.

11. Сторонам відомі та зрозумілі приписи ст. ст. 207, 208, 255 ч. 1 п. 5 Цивільного процесуального кодексу України, а також наслідки укладення мирової угоди в судовому процесі.

12. Сторони погодили, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

13. Сторони усвідомлюють, що укладення ними мирової угоди і затвердження її судом призведе до закриття провадження у справі та неможливості повторного звернення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 11 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Провадження у справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_4