Справа № 401/328/18
Провадження № 2/401/446/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Кадигроб С.М.

за участю секретаря судового засідання - Федоренко О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.01.2014 року у розмірі 11929 грн. 25 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що 03 січня 2014 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором. В анкеті-заяві про укладення кредитного договору від 03 січня 2010 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними договір. У позовній заяві позивач вказує, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 24 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі 11929 грн. 25 коп., яка складається з 2300 грн. 22 коп. заборгованості за кредитом, 8584 грн. 78 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 544 грн. 25 коп. штрафу (процентна складова).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, та надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Ухвалою від 04 квітня 2018 року, на підставі поданої відповідачем заяви, здійснено перехід судового розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження.

Ухвалою від 15 травня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив на позов не надав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 26 червня 2018 року. Разом з позовною заявою подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що факт укладення кредитного договору 03 січня 2014 року не заперечує, він дійсно брав кошти в сумі 2500 грн., але не мав можливості своєчасно погасити заборгованість. Так, з серпня 2014 року він був мобілізований до АТО, а потім в період з травня 2016 року по квітень 2017 року відбував покарання в місцях позбавлення волі. Погоджується лише із розміром заборгованості по тілу кредиту. Строк дії картки закінчився в серпні 2017 року, інші кредити відсутні.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючи факти та відповідні їм правовідносини.

03 січня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі заяви, складовими та невід'ємними частинами якої є "Умови та правила надання банківських послуг", "Тарифи Банку", викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, згідно яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2500 грн. на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки 08/2017.

Відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно. Разом з цим, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В період перебування відповідача в зоні АТО та місцях позбавлення волі, всього період з серпня 2014 року по квітень 2017 року, із заявою про зупинення дії договору він не звертався, місце свого перебування та неможливість внесення заборгованості по кредиту банку не повідомляв, а тому підстав для не нарахування банком відсотків за користування кредиту, суд не вбачає.

За пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. умов кредитування вказаного договору, позичальник надав банку згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до умов кредитування вказаного договору, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків.

Згідно пункту 2.1.1.5.5. правил кредитування зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року N 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 03 січня 2014 року в графі «% ставка» з 03 січня 2014 року до 29 вересня 2014 року відображено 30,00%, з 01 вересня 2014 року до 31 березня 2015 року 34,80%, а з 01 квітня 2015 року до 24 січня 2018 року 43,20%.

Тобто, банком періодично здійснювалося підняття процентної ставки за користування кредитом, що є неприпустимим та суперечить положенням ст.ст.525, 526, 530 ЦК України.

Жодних доказів, які б підтверджували, що банк повідомляв письмово позичальника про підвищення процентної ставки чи підписував додаткові угоди з даного приводу, і позичальник приймав пропозиції кредитора з цього питання, суду не надано.

Тому, суд вважає, що банк вправі ставити вимогу про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом лише в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, виходячи з розміру 2,5% в місяць за весь період заборгованості.

Крім того, кінцевим періодом нарахування відсотків за користування кредитом є кінцевий строк дії кредитної картки 08/2017, оскільки жодних доказів пролонгації договору банк не надав.

Сама ж заборгованість по процентам підлягає перерахування.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31 серпня 2017 року (кінцева дата дії кредитної картки) сума боргу за кредитом становить 2242 грн. 98 коп.

2242 грн. 98 коп. х 2,5% / 100 = 56 грн. 07 коп. в місяць становить заборгованість по процентам.

Період заборгованості з січня 2014 року по серпень 2017 року складає 44 місяці.

44 міс. х 56 грн. 07 коп. = 2467 грн. 08 коп. це заборгованість за процентами, які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд керується наступним.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Оскільки, стягнення штрафів, за несвоєчасне виконання взятих зобовязань за кредитом, передбачено умовами кредитного договору, тому підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом 2242 грн. 98 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 2467 грн. 08 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 544 грн. 25 коп., всього на суму 5754 грн. 31 коп.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір, пропорційний до задоволеної частини вимог, в сумі 849 грн. 94 коп.

Керуючись ст.ст.525-527, 530, 625, 629, 1049, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕВ №182495 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 31 жовтня 2007 року, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково на суму 5754 грн. 31 коп., в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03 січня 2014 року в сумі 5754 грн. 31 коп. та понесені витрати на оплату судового збору в сумі 849 грн. 94 коп., а всього 6604 грн. 25 коп. (шість тисяч шістсот чотири гривні двадцять пять копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області ОСОБА_2

03.08.2018