Єдиний унікальний номер: 378/942/18
Провадження № 2/378/287/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, з посиланням на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 5 лютого 2011 року, який зареєстровано Ставищенським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем вони не зійшлися, характерами, із-за чого виникали суперечки, які призвели до повного розриву стосунків. На даний час вони проживають окремо.

Позивач просить розірвати шлюб.

Позивач до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність, додатково вказала, що з відповідачем вони близько п'яти місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з нею, а з відповідачем періодично: на вихідні дні та в період канікул (а.с. 31).

Відповідач до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність, зазначивши, що з позивачем вони близько п'яти місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачем, а з ним періодично: на вихідні дні та в період канікул (а.с. 32).

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмову заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 5 лютого 2011 року у Ставищенському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до позовної заяви та письмових заяв сторін, вони близько п'яти місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачем, а з відповідачем періодично: на вихідні дні та в період канікул. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін (а. с. 31, 32), свідоцтвом про шлюб (а.с. 6), копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9), довідками Розкішнянської сільської ради від 12 вересня 2018 року (а.с. 7, 8). Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в судовому засіданні, ту обставину, що позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, зазначила, що вони з позивачем близько п'яти місяців проживають окремо, відповідач позовні вимоги визнає, про що подав відповідну заяву до суду, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що її спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв'язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 81, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 5 лютого 2011 року Ставищенським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище „ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 здержавного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, сплачених по квитанції № NORZT38353 від 10 жовтня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Суддя Н. М. Марущак