Справа № 214/163/17
2/214/611/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 липня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбунової Л.С.. ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

за участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ«ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 травня 2013 року в розмірі 20643 грн. 51 коп.

В обґрунтування позову навів наступне. 22 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 (надалі - кредитний договір) за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 19914,45 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1.4.5. кредитного договору: «Платежі по Кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів».

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у ггрок та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ті вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених текстом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або

законом.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що втишилася, та сплати процентів.

Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитними договорами, чим порушив взятіна себе грошові зобовязання.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до п. 1.5.6. кредитних договорів: «У випадку невиконання позичальником умов договору, банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку».

У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 травня 2013 року, станом на 24.11.2016 року за відповідачем існує заборгованість перед банком, яка складає 20 643 грн. 51 коп., з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту 15396 грн. 93 коп.; залишок заборгованості за відсотками 1270 грн. 80 коп.; сума комісії 3975 грн. 78 коп.

Згідно з умовами договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі - позивач) прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 22.05.2013 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до позивача перейшли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача. А отже, у відповідності ст. 37 ЦПК України, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».

У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. У судове засідання 19 липня 2018 року не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково. При цьому пояснив, що відповідач борг погасив частково, сума боргу є меншою.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.5-7), розрахунок (а.с. 8), договір факторингу (а.с.10-13), витяг з додатку № 1 з реєстру боржників (а.с.14), статут (а.с.15-18), свідоцтво (а.с.19), статут (а.с.20-22), нотаріальне засвідчення (а.с.23-24), свідоцтво (а.с.25), квитанції (а.с.58-59), розрахунок (а.с.78), додаток до договору (а.с.80), інформаційний листок (а.с.80зв.), договір страхування (а.с.81), правила страхування (а.с.82), анкета (а.с.83), згода дозвіл (а.с.83зв.), опитувальний лист (а.с.84), рішення суду (а.с.110-111).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: договір (а.с.5-7), додаток до договору (а.с.80), інформаційний листок (а.с.80зв.), договір страхування (а.с.81), правила страхування (а.с.82), анкета (а.с.83), згода дозвіл (а.с.83зв.), опитувальний лист (а.с.84), так як ці доказ стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору, умови та порядок надання кредиту, порядок його погашення.

Суд вважає належними доказами: договір факторингу (а.с.10-13), витяг з додатку (а.с.14), статут (а.с.15-18), свідоцтво (а.с.19), статут (а.с.20-22), нотаріальне засвідчення (а.с.23-24), свідоцтво (а.с.25), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстави здійснення ОТП БАНК» діяльності щодо надання банківських послуг, укладання договору факторингу.

Суд вважає належними доказами: розрахунки (а.с.8,78), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає належним доказом: рішення суду (а.с.110-111), так як цей доказ стосується обставин, що спростовує заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

22 травня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 19914 грн. 45 коп., з яких: на споживчі цілі 15500 грн. 00 коп.; на придбання послуг у продавця 1 3906 грн. 00 коп.; на придбання послуг у продавця 2 200 грн. 00 коп.; на сплату комісії за оформлення кредиту 308 грн. 45 коп.

У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 травня 2013 року, станом на 24.11.2016 року за відповідачем існує заборгованість перед банком.

Згідно договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк», відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 22.05.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5

Таким чином, до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача ОСОБА_3

Відповідач на виконання умов кредитного договору сплатив ПАТ «ОТП Банк»: 13.06.2013р. 1040 грн. 00 коп.; 22.07.2013р. 1050 грн. 00 коп.; 08.08.2013р. 1070 грн. 00 коп.: 18.09.2013р. 1050 грн. 00 коп.; 11.10.2013р. 1040 грн. 00 коп.; 11.11.2013р. 1040 грн. 00 коп.; 19.12.2013р. 1100 грн. 00 коп.; 13.01.2014р. 1040 грн. 00 коп., а всього 8430 грн. 00 коп.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 7 березня 2018 року, яке 10.04.2018 року набрало законної сили, визнано недійсними в кредитному договорі № від 22.05.2013 року : п.1.1. про сплату комісії за оформлення кредиту 308,45 грн.; п.1.4. за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначено в графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору. Вказана комісія складає 396,30 грн. щомісяця, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 Таким чином, відповідач, з урахуванням даного рішення, повинен був сплатити за кредитним договором не 19914 грн. 45 коп., а 19606 грн. 00 коп. (15500 грн. 00 коп. + 3906 грн. 00 коп. + 200).

З урахування вищезазначеного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 7 березня 2018 року та сплаченої відповідачем суми за кредитним договором у загальній сумі 8430 грн. 00 коп., сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 13537 грн. 89 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12267 грн. 89 коп.; заборгованість по відсоткам 1270 грн. 00 коп.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень відповідача, представника відповідача, та письмових доказів: договору (а.с.5-7), розрахунку (а.с. 8), договору факторингу (а.с.10-13), витяг з додатку № 1 з реєстру боржників (а.с.14), квитанцій (а.с.58-59), розрахунку (а.с.78), додатку до договору (а.с.80), інформаційного листка (а.с.80зв.), рішення суду (а.с.110-111).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_3 укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір.

Відповідно до вимог ст. ст. 512, 1077 ЦК України, між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений договір факторингу.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з умовами договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк», у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 22.05.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач за кредитним договором, укладеним з ПАТ «ОТП Банк», станом на 24.11.2016 року, має наступну заборгованість: заборгованість по тілу кредиту - 12267 грн. 89 коп.; заборгованість по відсоткам 1270 грн. 00 коп.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 13 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп., а також з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 512, 514, 526, 629, 1077-1079, 1049, 1054, 1082, 1084 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 133, 141, 256-258, 258-261, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» , п/р № 3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528, адреса: м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 22.05.2013 року, в сумі 13537 грн. 89 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12267 грн. 89 коп.; заборгованість по відсоткам 1270 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» , п/р № 3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528, адреса: м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, на користь ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 30 липня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов