ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Київ

справа № 760/11531/17

провадження № 22-ц/824/1506/18

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В. (суддя-доповідач)

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Шуляку Д.О.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року у складі судді Оксюти Т.Г., повний текст складений 30.07.2018 року,

встановив:

У липні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 19.07.1997 року по 15.10.2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі виконавчого листа №2-1806, виданого Солом'янським районним судом м.Києва 12.06.2002 року на виконання рішення суду, відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.06.2002 року і до його повноліття.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 36946,27 грн., згідно розрахунку державного виконавця від 18.11.2016 року. Крім того, з грудня 2016 року по квітень 2017 року сума аліментів, розрахована нею на підставі даних органів статистики щодо середньої мінімальної заробітної плати в м. Києві складає 14711,73 грн. Отже, загальна сума складає 51658 грн.

Також, позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити їй неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів, яка за період з квітня 2015 року по квітень 2017 року складає 15650,60 грн. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментах на утримання сина в розмірі 51658 грн. та неустойку за несплату аліментів в період з квітня 2015 року по квітень 2017 року в сумі 15650,60 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який скаргу підтримав та позивачки і її представника, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 19.07.1997 року по 15.10.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

На підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12.06.2002 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.06.2002 року і до його повноліття та видано виконавчий лист (а.с.81-82).

Встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП №52574383, з примусового виконання виконавчого листа №2-1806, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 12.06.2002 року про стягнення аліментів (а.с.81-84).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.10.2016 року було звернуто стягнення на заробітну плату боржника та направлено по місцю роботи останнього у ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.93, 94).

В подальшому, постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.11.2016 року виконавчий лист №2-1806, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 12.06.2002 року було повернуто стягувачу у зв'язку із звільненням боржника з ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 87-88).

З вказаної постанови вбачається, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що згідно повідомлення ПАТ «Альфа-Банк» від 31.10.2016 року №1597-180/5, відповідач звільнений з ПАТ «Альфа-Банк», стягнення не проводились. Згідно відповідей ДПС України та УПФ України відомості про доходи боржника відсутні. Таким чином, державний виконавець зазначив, що заборгованість по аліментам за період з 01.04.2015 року по 18.11.2016 року складає 36946,27 грн.(а.с.85,87).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.10.2010 року з Солом'янського РВДВС м.Києва до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва на примусове виконання надійшов виконавчий лист №2-1806, виданий 27.09.2010 року Солом'янским районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.06.2002 року і до його повноліття, за місцем отримання пенсії боржника. Того ж дня, постановою державного виконавця було звернуто стягнення на пенсію боржника. (а.с.102)

Згідно повідомлення з управління з координації та контролю за виплатою пенсії дитина досягла повноліття, заборгованість по аліментах відсутня, тому 24.07.2017 року постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження ВП №21815928 від 24.07.2017 року, відповідно до п.9 ч.1. ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.102).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неналежного виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати аліментів.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Однак, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 263 ЦПК України не встановив наведених вище фактів, які підлягають встановленню, та не врахував того, що розрахунок державного виконавця Шевченківського РВДВС від 18.11.2016 року про заборгованість за період з 01.04.2015 року по 15.11.2016 року, а також розрахунок заборгованості здійснений позивачкою на підставі даних статистики з грудня по квітень 2017 року у зв'язку з тим, що стягнення не проводилось (а.с.37-38), не відповідають матеріалам справи.

Так, відповідно довідок Солом'янського районного управління ПФУ Правобережного об'єднання УПФУ в м. Києві № 9137 від 09.10.2017 р., № 9137/1 від 09.10.2017 р., № 9137/2 від 09.10.2017 року з січня 2015 року по серпень 2017 року з пенсії відповідача ОСОБА_2 вираховувались аліменти (а.с.50-52).

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 21815928 від 24.07.2017 р., встановлено, що згідно повідомлення я з координації та контролю за виплатою пенсії, відрахування припинені у зв'язку з досягненням дитини повноліття. Заборгованість по аліментах відсутня. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1806, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з відповідача аліментів, закінчено (а.с.54)

Вказана постанова позивачкою не оскаржена.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та пені є необґрунтованими і у задоволенні цих вимог слід відмовити, у зв'язку із чим судове рішення підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання позивачки про те, що відповідач працює в ТОВ «Стар медіа авто» та в АТ «ЗЗБК ім.Ковальської» про що до апеляційного суду надала довідки про доходи, отримані з вересня 2017 року і що не заперечував сам відповідач, не спростовують висновків судової колегії, встановлених під час апеляційного розгляду, оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів заявлені за період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, тому такі довідки стосуються іншого рішення Солом'янского районного суду від 12.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь сина сторін з 05.09.2017 року і до закінчення його навчання (а.с.78).

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :