Справа № 372/3867/17 Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/3158/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 02.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2018 року апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Березовенко Р.В.,

при секретарі Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «БОТАНІК ВІЛЕДЖ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІЛЕДЖ», ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», треті особи ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАС», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «БОТАНІК ВІЛЕДЖ», ТОВ «ЕКОВІЛЕДЖ», ОСОБА_4, ПАТ «Європейський газовий банк», треті особи ОСОБА_5, ТОВ «ВІТАС», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки.

До позовної заяви ОСОБА_3 було долучено заяву про забезпечення позову, в якій позивач просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження будь-яким способом та накладення арешту на житловий будинок загальною площею 401,5 кв.м., розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/3, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2; житловий будинок загальною площею 422,2 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/11, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Ботанік Віледж»; житловий будинок загальною площею 400,6 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/4, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Ековіледж».

25 травня 2018 року, в судовому засіданні, представником позивача ОСОБА_3 заявлено клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 матеріалів нотаріального провадження по договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2015 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» та ОСОБА_2; матеріалів нотаріального провадження по договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/11, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05.06.2014 року; матеріалів нотаріального провадження по договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/3, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05.06.2014 року. Крім того, представником було заявлено клопотання про забезпечення позову згідно заяви ОСОБА_3 від 13 грудня 2017 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів задоволено.

Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 матеріали нотаріального провадження по договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2015 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» та ОСОБА_2; матеріали нотаріального провадження по договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/11, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05.06.2014 року; матеріали нотаріального провадження по договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/3, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05.06.2014 року.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження будь-яким способом та накладено арешт на: житловий будинок загальною площею 401,5 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/3, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2; житловий будинок загальною площею 422,2 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/11, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Ботанік Віледж»; житловий будинок загальною площею 400,6 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/4, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Ековіледж».

Не погоджуючись з ухвалою в частині застосування заходів забезпечення позову, відповідачка ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу в частині вжиття заходів забезпечення позову скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Обгрунтовуючи скаргу, відповідач, зокрема, посилалась на те, що судом накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 401,5 кв.м., розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Конюша, вул. Конюша, буд. 1/3, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Європейський газовий банк», у якого на підставі договору іпотеки виникли майнові права на будинок. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а тому оскаржувана ухвала апеляційним судом перевіряється лише в частині застосування заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПАТ «Європейський газовий банк» з ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року в частині задоволення заяви про забезпечення позову не погодився, зазначивши, що заява задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без задоволення, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заява позивача про забезпечення позову за своїм змістом відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України і суд першої інстанції, розглядаючи її, не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії дотримання прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують, оскільки суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з'ясував обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вжиті судом заходи забезпечення позову не обмежують права власників майна на володіння та користування ним, а спрямовані лише на унеможливлення його відчуження, що могло б утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Посилання ж апелянта на порушення судом ч. 4 ст. 150 ЦПК України в частині накладення арешту на будинок, що перебуває в іпотеці ПАТ «Європейський газовий банк», що порушує права останнього, апеляційним судом відхиляються, оскільки апелянт ОСОБА_2 не уповноважена діяти від імені даної банківської установи, яка є відповідачем по справі і яка власної апеляційної скарги на ухвалу суду не подавала, вважаючи, таким чином, що її права не порушено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: