Справа № 676/6711/17
Номер провадження 2/676/630/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1

з участю секретаря Ксьондз Р.М., Желізника М.М.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 63в будинку по вул. Шевченка, 9, в м. Камянець-Подільський Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог вказує, щоє власником квартири АДРЕСА_1 Подільський, що підтверджується договором дарування від 07.11.2000 року. Відповідач зареєстрований, однак за вказаною адресою не проживає з 2014 року, витрати за користування та обслуговування житла не сплачує, будь-якої участі у веденні господарства не бере, речей належних відповідачу в будинку не має. Відповідач фактично виселилася з будинку, переїхала проживати у смт. Теофіполь, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю. Тому просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування квартирою № 63в будинку по вул. Шевченка, 9 в м. Камянець-Подільський.

В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлена своєчасно належним чином, подала заяву в якій зазначила, що через скрутне матеріальне становище з'явитись до суду не може, заперечень проти позову не висловлювала.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, та його представника, свідка, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 07.11.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі №3843, ОСОБА_2 є власником квартири № 63 в будинку по вул. Шевченка, 9 в м. Камянець-Подільський.

Відповідно до довідки, виданої КП «Добробут» № 4447 від 28.11.2017 р., в АДРЕСА_2 разом з власником зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_6 але не проживає.

Дана обставина також підтверджується актами обстеження квартири №63, по вул. Шевченка, 9, в м. Камянець-Подільський ОСОБА_2 від 27.11.2017 р., 28.08.2014 р., 17.07.2015 р., 17.02.2016 р., 21.08.2015 р., з яких вбачається, що ОСОБА_7 в квартирі зареєстрована, але не проживає.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 28 січня 2014 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірваний.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени та колишні члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_4 не проживає в будинку ОСОБА_2 більше 4 років, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, її особистих речей в квартирі немає. Була свідком як в 2014 році відповідач зібрала всі свої речі і виїхала від ОСОБА_2 на інше місце проживання. З 2014 року відповідач в квартирі не появлялась, наміру проживати в ній не виявляла.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

22.04.2014 р., 21.05.2014 р. ОСОБА_4 зверталася до Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області з приводу вчинення їй перешкод у проживанні в зв'язку із зміною замків вхідних дверей в квартирі АДРЕСА_3 Д.М., однак жодних дій на захист порушеного права не вчиняла з 2014 року по даний час.

За таких обставин суд вважає, що відповідач втратила право на користування квартирою № 63 в будинку №9 по вул. Шевченка, в м. Камянець-Подільський, оскільки не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

На підставі ст. ст.17, 319, 321, 346, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 260,265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2) такою, що втратила право на користування квартирою № 63 в будинку № 9 по вул. Шевченка, в м. Камянець Подільський.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційному порядку на протязі 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 березня 2018 року