АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1061/18 Справа № 175/1785/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» було укладеного кредитний договір №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року, належне виконання якого також було забезпечене договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року. В подальшому, при укладанні 28.10.2016 року декількох договорів відступлення права вимоги, ОСОБА_2 від Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» набула права вимоги до позивача за кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року та договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року, чим були порушені права ОСОБА_3. Тому позивач просив визнати недійсним укладений 28.10.2016 року між ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором та визнати недійсним укладений 28.10.2016 року між ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги за договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 28.10.2016 року, укладений між ТОВ «СВ ФІНАНС» та фізичною особою ОСОБА_2, відповідно до умов якого ТОВ «СВ ФІНАНС» відступило ОСОБА_2 права вимоги за кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3; визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.10.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрований в реєстрі за №1661, укладений між ТОВ «СВ ФІНАНС» та фізичною особою ОСОБА_2, відповідно до умов якого ТОВ «СВ ФІНАНС» відступило ОСОБА_2 права вимоги за договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрованим в реєстрі за №1723, укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3; стягнуто з ТОВ «СВ ФІНАНС» та ОСОБА_2 суму судового збору по 320,00 гривень, з кожного, на користь ОСОБА_3 (а.с. 101-105).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 11.04.2008 року між ПАТ«ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №014/147353/3101/74, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» надало ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 395000,00 дол. США, а останній зобовязався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору (а.с. 9-14).

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище кредитним договором, між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», як іпотекодержателем, та ОСОБА_3, як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрований в реєстрі за №1723 (а.с. 15-17).

Відповідно до пункту 1.2. договору іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року, предметом іпотеки є нерухоме майно житловий цегляний будинок А, загальною площею 546,9 кв. м., з яких житлова площа складає 148,1 кв. м., та наступні господарські будівлі і споруди: басейн бетонний бас., зливна яма цегляна з/я, колодязь бетонний к, огорожа металева, цегляна, шлакоблочна, бетонна № 1-6, що знаходяться по вул. Янтарній, буд. 28 в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а також земельна ділянка площею 1986 кв. м., надана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер -05-010-0039.

28 жовтня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», як первісний кредитор, відступило Публічному акціонерному товариству «ВЕКТОР БАНК», як новому кредитору, права вимоги за кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року (а.с. 18-22).

Також 28 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль», як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК», як новим кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року.

Між Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС» 28 жовтня 2016 року було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ВЕКТОР БАНК», як первісний кредитор, відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС», як новому кредитору, права вимоги за Кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року (а.с. 27-31). Пунктом 3.1 зазначеного договору передбачено, що загальна вартість прав вимоги становить 3170000,00 грн. Пунктом 3.2 даного договору встановлено, що новий кредитор зобовязується сплатити первісному кредитору загальну вартість прав вимоги, вказану в пункті 3.1 договору, в день підписання цього договору шляхом переказу коштів на рахунок первісного кредитора.

28 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК», як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС», як новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС» та фізичною особою ОСОБА_2 28 жовтня 2016 року було укладено Договір відступлення права вимоги (оспорюваний), відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС», як первісний кредитор, відступило ОСОБА_2, як новому кредитору, права вимоги за Кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року (а.с. 36-40).

Згідно пункту 2.1 оспорюваного договору відступлення права вимоги, в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обовязки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.1 оспорюваного договору передбачено, що загальна вартість прав вимоги становить 3173000,00 грн.

Пунктом 3.2 оспорюваного договору встановлено, що новий кредитор зобовязується сплатити первісному кредитору загальну вартість прав вимоги, вказану в пункті 3.1 договору, в день підписання цього договору шляхом переказу коштів на рахунок первісного кредитора.

За змістом пунктів 2.2. та 4.1.6. оспорюваного договору відступлення права вимоги, зокрема, в дату відступлення права вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обовязків сторони кредитора за кредитним договором; новий кредитор усвідомлює, що первісний кредитор не несе відповідальності перед новим кредитором, якщо останнім не будуть одержані всі суми заборгованості, процентів, комісій, штрафів і пені, згідно з Додатком №1 до цього Договору або одержані суми виявляться меншими від вартості прав вимоги, зазначеної в пункті 3.1. Договору.

28.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ ФІНАНС», як первісним кредитором, та фізичною особою ОСОБА_2, як новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (оспорюваний), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрований в реєстрі за №1661, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року (а.с. 45-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору його іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Отже, обов'язковою умовою договору факторингу є оплата, яку має здійснити первісний кредитор (клієнт) новому кредитору (фактору) за надання в його розпорядження коштів під відступлення права вимоги. При цьому, таку плату здійснює саме клієнт (первісний кредитор), а не навпаки; право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Відповідно, здійснення фінансування первісного кредитора шляхом купівлі у нього новим кредитором права грошової вимоги, що, зокрема, допускається за договором факторингу (ч. 1 ст. 1084 ЦК України), за відсутності обов'язку у первісного кредитора сплачувати новому кредитору винагороду за надання таких послуг не є підставою для кваліфікації договору факторингу. В такому випадку (відсутність плати первісного кредитора за надані йому послуги) між сторонами виникають правовідносини з договору купівлі-продажу права вимоги, до яких застосовуються положення про відступлення права вимоги (ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; встановивши, що оспорюваний позивачем договір відступлення права вимоги за кредитним договором не містить умов договору факторингу, а за своєю правовою природою є оплатним договором відступлення права вимоги; встановивши, що оспорюваний договір відступлення права вимоги за кредитним договором укладений у національній валюті гривні, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання недійсним укладеного 28.10.2016 року між ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 договору відступлення права вимоги за кредитним договором.

Колегія звертає увагу, що оспорюваний договір відступлення права вимоги за кредитним договором укладено сторонами у належній простій письмовій формі; умова про оплатність даного договору не суперечить положенням діючого законодавства; ОСОБА_2, як фізична особа, є належною стороною договору відступлення прав вимоги.

Крім того, ТОВ «СВ Фінанс», який мав статус нового кредитора за договором відступлення права вимоги за кредитним договором, що укладався з первісним кредитором ПАТ «ВЕКТОР БАНК», мав домовленість про придбання права вимоги до ОСОБА_3 за 3170000,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 у якості нового кредитора, укладаючи договір відступлення права вимоги з ТОВ «СВ Фінанс», який мав статус первісного кредитора, домовилась (згідно змісту умов оспорюваного договору) про придбання права вимоги до ОСОБА_3 за грошову суму, що дорівнює загальній вартості прав вимоги та становить 3173000,00 грн.

Комплекс прав відповідачки, як нового кредитора, є похідним від комплексу прав первісного кредитора ТОВ «СВ Фінанс». Уступка відповідачці прав вимоги до позивача за суму 3173000,00 грн., що на 3000,0 грн. є більшою від суми 3170000,00 грн., за якою право вимоги придбавав для себе ТОВ «СВ Фінанс» (за договором з ПАТ «ВЕКТОР БАНК»), також свідчить про відсутність оплати за оспорюванню угодою з боку первісного кредитора ТОВ «СВ Фінанс» на користь нового кредитора ОСОБА_2 Оспорюваний договір відступлення права вимоги за кредитним договором не передбачає надання фінансових послуг під відступлення права грошової вимоги. Наведене доводить відсутність у оспорюваному договорі відступлення права вимоги за кредитним договором ознак умов договору факторингу.

Крім того, з аналізу змісту оспорюваного договору відступлення права вимоги за кредитним договором та договору відступлення права вимоги, що був укладений між первісним кредитором ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та новим кредитором ТОВ «СВ Фінанс», вбачається, що оспорюваний договір відступлення права вимоги за кредитним договором укладено у національній валюті гривні, що спростовує твердження позивача про порушення оспорюваним договором правових норм, які стосуються валютного регулювання.

У додатку №1 до оспорюваного договору відступлення права вимоги за кредитним договором розрахунок заборгованості наведений у національній валюті гривні, а також зазначена інформація про розмір боргу у доларах США, що не спростовує висновку апеляційного суду про укладення оспорюваного договору саме у національній валюті.

Згідно змісту позовної заяви, позивач також просив визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2, як похідний від договору відступлення права вимоги за основним зобов»язанням та такий, що не є дійсним у разі визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором. Приймаючи до уваги, що інші підстави для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки позивачем не зазначені (згідно змісту позовної заяви); встановивши, що оспорюваний договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки укладений у належній письмовій нотаріальній формі; встановивши відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного договору відступлення права вимоги за кредитним договором, - колегія дійшла висновку про недоведеність підстав, зазначених у позовній заяві, для визнання недійсним оспорюваного договору відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Отже, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, за зазначеними позивачем правовими підставами для визнання недійсними оспорюваних договорів відступлення прав вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки; враховуючи, що інші договори відступлення прав вимоги за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки, окрім укладених з ОСОБА_2, позивачем не оспорюються (згідно змісту позовної заяви), апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позову, відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На викладені вище факти місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до неправильного застосування матеріального законну та ухвалення неправомірного рішення, яке підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 судові витрати останньої на сплату судового збору в розмірі 1408,00 грн. (а.с. 85, 109).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з іншим позовом, з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» про визнання недійсними договорів відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 1408 (одна тисяча чотириста вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді