АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Херсон

Номер справи: 666/4495/15-ц

Номер провадження: 22-ц/791/19/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

ОСОБА_1,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Підприємство «Дружба» на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 30 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 27.08.1983 року по 12.11.2013 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі та набули майно, яке позивач вважає спільним майном подружжя та після уточнення позовних вимог просив визнати кафе-бар з літнім майданчиком загальною площею 77,8 м.кв., площею забудови 88 м.кв., що розташоване за адресоюм.Херсон, вул.Мира,20 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 77,8 м.кв., площею забудови 88 м.кв., що розташоване за адресоюм.Херсон, вул. Миру, 20.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.11.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано кафе-бар з літнім майданчиком загальною площею 77,8 м.кв., площею забудови 88 м.кв., що розташоване за адресоюм.Херсон, вул.Мира,20 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 77,8 м.кв., площею забудови 88 м.кв., що розташоване за адресоюм.Херсон, вул. Миру, 20.

В травні 2017 року з апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернулось Приватне акціонерне товариство Підприємство «Дружба», посилаючись на те, що даним рішенням суду порушено його права та обовязки, оскільки 11 січня 2011 року між виконавчим комітетом Херсонської міської ради та ПрАТ Підприємство «Дружба» укладено договір оренди земельної ділянки за № 469, згідно якого ПрАТ Підприємство «Дружба» передано строком на 40 років в оренду земельну ділянку площею 1,1641 га, яка знаходиться в м.Херсоні по вул.Миру під розміщення ринку «Старт». Кафе-бар з літнім майданчиком, якеподілено між подружжям ОСОБА_2 та визнано право власності на ? частину за ОСОБА_2 знаходиться на земельній ділянці, орендарем якої являється ПрАТ Підприємство «Дружба», яке не надавало дозволу ОСОБА_6 на будівництво даного кафе. ПрАТ Підприємство «Дружба» в апеляційній скарзі вказує, що право власності на вказане кафе ОСОБА_3 набула за заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 07.07.2006 року, яке скасоване ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.12.2008 року. Посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину кафе-бару, ПрАТ Підприємство «Дружба» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до п. 8, 9 ч.1 розд. XIII«Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача,пояснення представників сторін та особи, що звернулась з апеляційною скаргою, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали кафе-бар з літнім майданчиком, що розташоване за адресоюм.Херсон, вул.Миру, 20. Право власності на даний обєкт набуто на імя відповідачки на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07.07.2006 року по справі № 2-2186/06, однак сторони не заперечують що вказане майно набуто за спільні кошти подружжя, тому наявні підстави для визнання за позивачем ? частини вказаного кафе-бару. Однак з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, щоБезуглий В.П. та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1983 року, 12 листопада 2013 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсонашлюб між ними розірвано.

Заочним рішенням від 07 липня 2006 року Дніпровського районного суду м.Херсона в справі за позовом ОСОБА_3 до Херсонської міської ради про визнання права власності визнано за ОСОБА_3 право власності на кафе-бар з літнім майданчиком, загальною площею 77 кв.м., площею забудови 88 кв.м., розташоване за адресоюм.Херсон, вул.Миру,20 територія ринку «Старт».

Вказаним рішенням суду встановлено, що кафе-бар з літнім майданчикомрозташоване за адресоюм.Херсон, вул.Миру,20 територія ринку «Старт» та є самочинно збудованим.

З матеріалів, що додані до апеляційної скарги, вбачається, що Херсонська міська рада 10 липня 2009 року звернулась до Дніпровського районного суду м.Херсона з заявою про перегляд заочного рішення від 07 липня 2006 року Дніпровського районного суду м.Херсона (а.с.147,148). 14.07.2008 року Дніпровський районний суд м.Херсона повернув Херсонській міській раді вказану заяву без розгляду, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 грудня 2008 року заочне рішення суду від 07 липня 2006 року по даній справі скасоване.

Під час розгляду даної справи за апеляційною скаргоюПрАТ Підприємство «Дружба» було встановлено, що судове провадження у справі № 2-2186/06 за позовом ОСОБА_3 до Херсонської міської ради про визнання права власності втрачено.

Херсонським міським судом від 05 квітня 2018 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-2186/06 за позовом ОСОБА_3 до Херсонської міської ради про визнання права власності. Поновлено наступні документи з провадження у справі № 2-2186/06 за позовом ОСОБА_3 до Херсонської міської ради про визнання права власності: - заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07.07.2006 року по справі № 2-2186/06; - заяву про перегляд заочного рішення; - ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.12.2008 року .

Ухвала Херсонського міського суду від 05 квітня 2018 року ніким не оскаржена та набрала законної сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що при ухваленні рішення Дніпровським районним судомм.Херсона від 30.11.2015 року у суду були відсутні підстави для задоволення позову про поділ між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кафе-бару по вул.Миру, 20, що розташований на стадіоні «Старт» та визнання за позивачем права власності на ? частину вказаного кафе-бару, оскільки заочне рішення судувід 07 липня 2006 року, яким було визнано право власності на вказане самочинне будівництво за відповідачем ОСОБА_3, та на яке посилався суд, як на підставу для задоволення позову, було скасоване ще 25 грудня 2008 року. Доказів того, що на час розгляду справи апеляційним судом за ОСОБА_3 визнано право власності на спірне самочинно збудоване майно, яке просить поділити позивач ним не надано, тому підстави для задоволення позову відсутні, відповідно рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає також обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Дніпровського районного судум.Херсона від 30.11.2015 року порушено права ПрАТ Підприємство «Дружба», оскільки ним доведено, що згідно договору оренди земельної ділянки від 11 січня 2001 року, укладеного між Херсонським міськвиконкомом та Відкритим акціонерним товариством підприємство «Дружба» (перейменовано в приватне акціонерне товариство підприємство «Дружба» (а.с.103,104)), ВАТ підприємство «Дружба» набуло право на оренду земельної ділянки, площею 1,1641 га, яка знаходиться в м.Херсоні, по вул.Миру під розміщення ринку «Старт».

Згідно умов вказаного договору оренди права третіх осіб на земельну ділянку відсутні. За умовами договору орендар має право: використовувати земельну ділянку на власний розсуд у відповідності до мети, обумовленої у договорі, одержувати доходи; переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у відповідності до закону та переважного права за інших умов на поновлення договору оренди; за згодою орендодавця передавати у користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах, передбачених законом.

Той факт, що спірне кафе-бар з літнім майданчиком, загальною площею 77 кв.м., площею забудови 88 кв.м., розташоване за адресоюм.Херсон, вул.Миру,20 знаходиться на орендованій ПрАТ Підприємство «Дружба»земельній ділянці підтверджується, насамперед, самим оскаржуваним рішенням, в якому зазначено, що кафе бар розташовано на території ринку «Старт», а також наданими ПрАТ Підприємство «Дружба» доказами : актом відведення в натурі меж земельної ділянки від 11 грудня 2000 року (а.с.122), планом зовнішніх меж землекористування ВАТ підприємство «Дружба» ( ринок «Старт» та торгівельні ряди по вул.Миру) (а.с.123), кадастровим планом земельних ділянок (а.с.124).

Крім того, згідно договору № 27 від 01 травня 2015 року про надання в експлуатацію торгівельного місця Дочірнє підприємство «Дружба плюс» ПрАТ підприємства «Дружба» передало, а приватний підприємець ОСОБА_3 прийняла в строкове платне користування торгівельне місце, що розташоване на території ринку «Дружба» за адресоювул.Миру, 20 в м.Херсоні для здійснення торгівельної діяльності без будь-якого права на земельну ділянку. За умовами договору торгівельне місце являє собою відособлене, спеціально обладнане місце на ринку; надане підприємцю під розташування тимчасової споруди без улаштування фундаменту (кафе з літнім майданчиком) загальною площею 77,8 кв.м. Сторони домовились, що у разі припинення або розірвання договору підприємець зобовязаний повернути по акту приймання-передачі підприємству торгівельне місце шляхом його звільнення від тимчасової споруди. ( а.с.72)

За таких обставин, рішенняДніпровського районного суду м.Херсона від 30.11.2015 року, яким визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 77,8 м.кв., площею забудови 88 м.кв., що розташоване за адресоюм.Херсон, вул. Миру, 20, як на нерухоме майно (яке фактично є самочинним будівництвом), у власника якого виникає право на набуття права власності або права користування земельно ділянкою, на якій розташований цей обєкт, безумовно порушує праваПриватного акціонерного товариства «Підприємство «Дружба», як орендаря вказаної земельної ділянки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Підприємство «Дружба» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 30 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: О.А.Кузнєцова

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року

Суддя: І.В. Вейтас