КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/3969/2018 Головуючий у 1-й інстанції - Колдіна О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформація 2017» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформація 2017» до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Замок на Паньківській», ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформація 2017», треті особи: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Замок на Паньківській» про усунення перешкод у користуванні приміщенням , -

у с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ТОВ «Трейдопс», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Інформація 2017» пред'явило позов до відповідачів, уякому просилоусунути перешкоди у праві користування нежитловим приміщенням «ТОВ «Трейдопс» шляхом визнання ОСББ «Замок на Паньківський», ОСОБА_1 такими, що не мають права користування нежитловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,9 кв.м..

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов, у якому просив усунути перешкоди вкористуванні допоміжним приміщенням, загальною площею 58, 9 кв. м., яке знаходиться на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1, шляхом визнання ТОВ «Інформація 2017» таким, що не мають право на користування вказаним приміщенням.

Ухвалою Голосіївськогорайонногосуду м. Києва від 31 березня 2017 року в даній справі в порядку забезпечення зустрічного позову за заявою представника ОСОБА_1 було накладено арешт на нежитлове приміщення №13 загальною площею 58,9 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 право власності на яке зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдопс», із забороною його відчуження та передачі у користування іншим особам.

Представник ТОВ «Інформація 2017» звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення зустрічного позову, посилаючись на відсутність необхідності у їх застосуванні, оскільки ОСОБА_1 було введено суд у оману, так як він не є власником квартири АДРЕСА_1, що свідчить про безпідставність позовних вимог за зустрічним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року заяву про скасування заходів забезпечення зустрічного позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду, представник ТОВ «Інформація 2017» подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову. Зазначає, що предметом зустрічного позову в даній справі є усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, шляхом визнання ТОВ «Трейдопс» таким, що не мають право користування вказаним приміщенням. Нежитлове приміщення № 13, загальною площею 58,9 кв. м., що розташоване в АДРЕСА_1, належить ТОВ «Інформація 2017». При цьому, ОСОБА_1, уважає, що між ним та ТОВ «Інформація 2017» існує спір про право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1. Дані підтвердження не відповідають дійсності , оскільки згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно, власником указаної квартири є ОСОБА_2, право власності якої було зареєстроване до відкриття провадження по даній справі. Накладення арешту на нежитлове приміщення № 13 із забороною його відчуження та передачі у користування іншим особам призводить до порушення права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Установлено, що предметом спору в даній справі є нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,9 кв.м..

Забезпечуючи зустрічний позов ОСОБА_1 у зазначений вище спосіб, суд виходив з того, що невжиття заходу забезпечення позову у разі його задоволення може в подальшому утруднити чи унеможливити виконання судового рішення, врахувавши при цьому , що майно на яке накладено арешт і є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Інформація 2017» про скасування заходів забезпечення зустрічного позову, застосованих судом першої інстанції 31.03.2017 року, суд виходив з того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи, урахувавши ту обставину, що розгляд даної справи по суті ще не вирішений, розгляд справи не завершений, обставини, які були підставою для забезпечення позову, існують на момент розгляду заяви, а отже необхідність у застосування заходів забезпечення зустрічного позову не відпала.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки дійсно нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,9 кв.м є предметом спору, унаслідок чого за обставин, що справа по суті ще не розглянута, заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною.

Аргументи апеляційної скарги про те, що власником квартири, стосовно якої йде спір є ОСОБА_2, на увагу не заслуговують, оскільки предметом спором у даній справі є нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,9 кв.м, а ОСОБА_2 відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке надано ТОВ «Інформація 2017», є власником квартири, яка складається з 4-х кімнат за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 218 кв.м.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформація 2017» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук