Справа № 182/1642/18
Провадження № 2/0182/1848/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання на період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на утримання на період навчання, посилаючись на наступні обставини.

З нього на користь відповідача - його повнолітнього сина ОСОБА_3 (за позовом ОСОБА_2 до нього), стягуються аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку й інших доходів кожного місяця до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року, починаючи з 29.09.2017 року, згідно виконавчого листа по цивільній справі № 182/5341/17, провадження 2/0182/655/2018, виданого Нікопольським міськрайоним судом 09.01.2018 року. На період подачі позову до суду, дійсно, ОСОБА_3 навчався й навчається в Нікопольському технікумі Національної металургійної академії України (з 01.09.2015 року (наказ № 62-з від 17.08.2015 року) - зарахований на денне відділення технікуму; з 01.01.2018 року (наказ № 119-3 від 28.12.2017 року) - переведений на заочне відділення технікуму), що підтверджується довідкою навчальної установи № 190 від 02.03.2018 року. У цей час, з 01.01.2018 року, відпали підстави, що послужили стягненню аліментів на період навчання сина, що мають цільове призначення. Незважаючи на це, з нього стягнули за місцем роботи на користь відповідача 1 010, 43 гривень. Стягувана з нього сума аліментів у цей час незаконна і розмір стягуваних коштів суттєво позначається на його матеріальному забезпеченні, враховуючи об'єктивні умови проживання, родину, неповнолітню дитину, на яку він платить аліменти. Крім того, у нього є ще інші діти й онуки, яким він надає матеріальну допомогу, тому змушений звернутися до суду. Фактично ОСОБА_3 припинив навчання на стаціонарі, працездатний, бажає працювати, у зв'язку з чим і перейшов на заочну форму навчання. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання, що передбачене п.2 ст.199 СК України. Відповідачка ОСОБА_2 при розгляді попередньої справи в суді приховала від суду факт припинення сином навчання на денній формі навчання з 01.01.2018 року, тому рішення Нікопольського міськрайоного суду від 09.01.2018 року було винесено на завідомо неправдивих відомостях позивача (п.2 ст.445 ЦПК України). За таких обставин звернувся до суду і просить ухвалити рішення суду, яким припинити з 01.01.2018 року стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і/код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Нікопольським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровської обл. 02.11.2015 року, що проживає АДРЕСА_1 (електронної пошти немає, телефон: НОМЕР_2) у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, на його утримання, на період його навчання за рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 09.01.2018 року і виконавчому листу по цивільній справі № 182/5341/17, провадження 2/0182/655/2018, виданого Нікопольським міськрайоним судом 09.01.2018 року, у зв'язку з припиненням ОСОБА_3 навчання на денній формі навчання в Нікопольському технікумі Національної металургійної академії України з 01.01.2018 року, допустивши поворот виконання рішення суду в справі № 182/5341/17, провадження 2/0182/655/2018, з 01.01.2018 року в сумі 1 010,43 гривень, та допустивши негайне виконання рішення суду. Судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 704,80 гривень, витрат по наданню юридичної допомоги в сумі 750,00 гривень стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь.

В судовому засіданні позивач просив суд його позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала. Суду пояснила, позивач ніколи не бажав платити аліменти на дітей. То, що з 01.01.2018 року ОСОБА_3 перевели на заочне відділення, їм стало відомо набагато пізніше, бо на момент розгляду справи в суді ще вони не отримали підтвердження з ректорату навчального закладу про те, що сину дозволили перевестись на заочне відділення. Тому неправдивих відомостей з її боку не було. А з 28.01.2018 року ОСОБА_3 влаштувався на роботу в «НікоТьюб» оператором. І працює син не від гарного життя, а через те, що їм не вистачає коштів. А від позивача можна почути на адресу дітей лише лайку. Вона вже не хоче, щоб позивач сплачував аліменти на ОСОБА_3, нехай суд припиняє стягнення аліментів. Однак, вона проти того, щоб суд стягнув 1 010 грн. з сина, бо законодавством чітко не вказано, що аліменти повинні стягуватись лише на ту дитину, яка навчається на стаціонарі.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку та доходів кожного місяця (а.с.8, 11-12). Під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання, ОСОБА_2 надала до суду довідку з Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України про те, що син сторін по справі ОСОБА_3 навчається на денному відділенні з 01.09.2015 року (наказ № 62-з від 17.08.2015 року), термін навчання до 30.06.2019 року. На підставі цієї довідки, а також показань ОСОБА_2 судом було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Однак, на момент винесення рішення по справі ОСОБА_3 був переведений на заочне відділення технікуму (наказ № 119-с від 28.12.2017 року), про що, вочевидь, ОСОБА_2 була обізнана, але приховала даний факт від суду. В зв»язку з чим судом й було винесене вищезазначене рішення. На даний час син сторін по справі ОСОБА_3 продовжує навчатись заочно, а тому підстав для продовження стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 судом не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.445 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Однак, відповідно до ч.1,2,3 ст.444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

- закриває провадження у справі;

- залишає позов без розгляду;

- відмовляє в позові повністю;

- задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду він:

- закриває провадження у справі;

- залишає позов без розгляду;

- відмовляє в позові повністю;

- задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він:

- закриває провадження у справі;

- залишає позов без розгляду;

- відмовляє в позові повністю;

- задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

В судовому засіданні було встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 оскаржено до апеляційної чи касаційної інстанції не було, заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами о суду також не надавалось.

Тому суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги позивача про поворот виконання рішення суду в справі № 182/5341/17, провадження 2/0182/655/2018, з 01.01.2018 року в сумі 1 010,43 гривень, відмовити в зв»язку з безпідставністю.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача ОСОБА_1 про стягнення судового збору в розмірі 704, 80 грн. Однак, вважає, що вказані витрати повинні бути стягнуті з відповідачки ОСОБА_2, оскільки саме за її позовом судом було стягнуто аліменти з ОСОБА_1

Однак, судом не вбачається як підстав для допущення негайного виконання рішення суду, так і підстав для стягнення витрат на юридичну допомогу, оскільки витрати по наданню юридичної допомоги в розмірі 750, 00 грн. не підтверджені відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.198, 199, 201 СК України, ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 149-153, 223, 258-259, 263-265, 280, п.6 ст.431, п.2 ст.445 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і/код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Нікопольським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровської обл. 02.11.2015 року, що проживає АДРЕСА_1 (електронної пошти немає, телефон: НОМЕР_2), у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, на його утримання, на період його навчання за рішенням Нікопольського міськрайоного суду від 09.01.2018 року за виконавчим листом по цивільній справі № 182/5341/17, провадження 2/0182/655/2018, виданим Нікопольським міськрайоним судом 09.01.2018 року, - з 01.01.2018 року.

Судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 704,80 грн., стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2.

В інших позовних вимогах - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал