Справа № 750/13/18
Провадження № 2/750/564/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

02.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з останнього 392940 грн. 80 коп. основного боргу, 282917 грн. 38 коп. 24 % річних від простроченої суми боргу за період з 29.12.2014 року по 29.12.2017 року включно, враховуючи п. 8 договорів позики, 6758 грн. 58 коп. судового збору

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач проти позову не заперечував, проте зазначив, що 19.03.2014 року він написав договір позики та боргову розписку про суму боргу, що складалася із суми заборгованості по відсоткам по договору позики від 18.03.2014 року та фактично грошові кошти позивачем 19 березня 2014 року йому не передавалися.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 березня 2014 року ОСОБА_3 за договором позики позичив і отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 27160 доларів США, про що відповідачем був підписаний договір позики та складена відповідна розписка (а.с. 85-87).

Згідно п. 1 договору позики від 18.03.2014 року відповідач зобовязувався повернути позивачу таку ж саму суму грошових коштів у доларах США - 27160 доларів США, не пізніше 29.12.2014 року

В цей же день ОСОБА_3 написав розписку, в якій зазначив, що взяв у борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 27160 доларів США і зобовязувався повернути в строк до 29.12.2014 року.

За вказаним договором позики, відповідач повернув грошові кошти частково та залишилось неповернутим сума, що складає 3000 доларів США, що не оспорювалося сторонами, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день подачі позову до суду 29.12.2017 року складає 28,0672, тому підлягає стягненню в розмірі 84201 грн. 60 коп.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 УК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 статті 546 ЦК України, визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частина 2 вказує, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

У відповідності до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання за договорами позики від 18.03.2014 року забезпечується сплатою позичальником на користь позикодавця штрафних санкцій у грошовій формі, яка обліковується у розмірі 24% річних від простроченої суми боргу, що передбачено п. 8 вказаних договорів позики, відповідно до якого визначено, що у разі прострочення виконання зобов'язання позичальником за даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з нарахуванням двадцяти чотирьох процентів річних від простроченої суми.

Таким чином, з урахуванням прострочення виконання зобов'язання на термін три роки: з 30.12.2014р. по 29.12.2017р. розмір грошових коштів, які відповідач має сплатити на користь позивача за прострочення виконання зобов'язання за пред'явленими до стягнення договором позики від 18.03.2014 року розмір відсотків складає 60625 грн. 15 коп.

19 березня 2014 року ОСОБА_3 за договором позики позичив і отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США, про що відповідачем був підписаний договір позики та складена відповідна розписка ( а.с. 83, 84, 88).

Згідно п.1 вказаного договору позики відповідач зобов'язувався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у доларах США не пізніше 29.12.2014р.

Відповідачем за вказаним договором позики від 19.03.2014 року грошові кошти повернуті не були і сума основного боргу в розмірі 11 000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день подачі позову до суду 29.12.2017 року складає 28,0672, тому підлягає стягненню в розмірі 308739 грн. 20 коп.

Пунктом 8 договору позики від 19.03.2014 року передбачено, що у разі прострочення виконання зобовязання позичальником за даним договором, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю суму боргу з нарахуванням двадцяти чотирьох процентів річних від простроченої суми.

Таким чином, за договором позики від 19.03.2014 року підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відсотки за період з 30.12.2014 року по 29.12.2017 року в розмірі 222292 грн. 22 коп., що також не оспорюється відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 6758 гривень 58 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місцепроживання: м. Чернігів, пр. Миру, 166, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (місцепроживання: м. Чернігів, вул. Доценко, буд. 15 Б, кв. 61, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 18.03.2014 року в розмірі 84201 грн. 60 коп., відсотків в розмірі 60625 грн. 15 коп., а всього на загальну суму 144826 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 19.03.2014 року в розмірі 308739 грн. 20 коп., відсотків в розмірі 222292 грн. 22 коп., а всього на загальну суму 531031 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 6758 гривень 58 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.04.2018 року.

Суддя Л.В.Карапута