Справа № 473/995/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді - Висоцької Г.А., за участі секретаря Радєвої Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні без виклику сторін по цивільній справі № 473/995/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, заяви про відвід судді Висоцькій Г.А.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у сумі 10 061 778 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року провадження по справі було відкрито, вона призначена до слухання на 27.04.2018 року та цією ж ухвалою суду було частково задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову шляхом зборони відчуження переліку нерухомого майна, що належить відповідачу ОСОБА_2

Ухвалою від 13.04.2018 року заяву представника позивача про забезпечення позову від 11.04.2018 року задоволено частково, в частині заборони відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності і зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 в межах ціни позову, до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Ухвалою від 24.04.2018 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 від 16.04.2018 року про зустрічне забезпечення позову у розмірі 10 061 778 грн. 60 коп., в якому просить покласти на особу, що подала заяву про забезпечення позову від 29.03.2018 року - ОСОБА_3, обовязок здійснити зустрічне забезпечення у триденний строк з дати постановлення ухвали відповідно до ч 4 ст. 154 ЦПК України.

На ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.04.2018 року було подано апеляційну скаргу 18.04.2018 року. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018 року скаргу було задоволена частково, ухвала суду змінена в частині забезпечення позову.

Також було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу місцевого суду від 13.04.2018 року, відповідно 26.04.2018 року, яка постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018 року скасована, постановлено про відмову в забезпеченні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24.05.2018 року виправлено описку в резолютивній частині постанови апеляційної інстанції від 17.05.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 31.05.2018 року виправлено описку в резолютивній частині постанови апеляційної інстанції від 17.05.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.07.2018 року відмовлено відповідачу у виправленні описки в ухвалі Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.04.2018 року.

08.06.2018 року справа з апеляційної інстанції надійшла до Вознесенського міськрайонного суду і була призначена до слухання на 25.06.2018 року.

На запит Апеляційного суду Миколаївської області 21.06.2018 року цивільну справу за № 473/995/18 було надіслано до апеляційної інстанції.

25.06.2018 року до канцелярії Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області представником відповідача ОСОБА_4 подано декілька заяв про відвід судді Висоцькій Г.А. у цивільній справі № 473/995/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України з посиланням на наступні обставини:

1. 02.04.2018 року суддею Висоцькою Г.А., постановлено ухвалу, якою справу не прийнято до розгляду, однак відкрито провадження по цивільній справі № 473/995/18, чим надано перевагу позивачу за позовною заявою, що свідчить про наявність упередженості та необєктивності судді;

2. 02.04.2018 року головуючим по справ постановлено ухвалу, якою по цивільній справі № 473/995/18 розглянуто заяву про забезпечення позову, без перевірки даної заяви на відповідність ст. 151 ЦПК України і зазначення пропозиції про зустрічне забезпечення позову на яке заявник в даній заяві не послався;

3. 13.04.2018 року суддею Висоцькою Г.А. постановлено ухвалу про забезпечення позову та повторно накладено арешт на майно, яке вже до цього було арештовано по цій же справі тим же складом суду;

4. 02.04.2018 року суддею Висоцькою Г.А. постановлено ухвалу, якою по цивільній справі № 473/995/18 розглянуто заяву про забезпечення позову та 13.04.2018 року постановлено ухвалу про забезпечення позову, із порушенням ч.7 ст.153 ЦПК України та не вирішено питання зустрічного забезпечення, що є обовязковим за умови обрання заходу забезпечення позову;

5. 13.04.2018 року головуючим по справі ОСОБА_5 постановлено ухвалу про забезпечення позову, яка не містила квитанції про сплату судового збору за забезпечення позову, тобто суддя свідомо надав перевагу позивачу та розглянув заяву, що не оформлена належним чином, чим допустив порушення вимог ЦПК України;

6. 24.04.2018 року суддею Висоцькою Г.А. постановлено ухвалу, якою відмовлено відповідачу в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення з підстав ненадання доказів, попри те, що позивачем під час подання заяви про забезпечення позову не подавалось жодного доказу на підтвердження фактів ухилення відповідача від виконання судового рішення по даній справі;

7. 03.04.2018 року головуючим по справі, суддею Висоцькою Г.А. без надання справи до канцелярії суду надано адвокату ОСОБА_3 справу для вилучення оригіналу розписки, про що останньою зроблено відповідний запис в справі, тим самим, головуючий суддя передала справу особі, яка здійснила вилучення з неї оригіналу документу;

8. головуючим по справі, суддею Висоцькою Г.А. не надано ОСОБА_2 відповіді на інформацію викладену в запереченнях відповідно до п. 6 прохальної частини, тим самим приховано від сторони інформацію по справі, чим надано перевагу собі та іншим особам, що вчинили протиправні дії в даному цивільному провадженні та мають намір уникнути і дисциплінарної і кримінальної відповідальності.

Представником позивача ОСОБА_3 в заяві від 01.08.2018 викладено заперечення проти задоволення вказаних відводів із зазначенням того, що характер заяв про відвід з посиланням на обставини, які вже були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, а також кількість таких заяв 9 вісім штук). Які б могли бути викладені в одній заяв, вказує на бажання відповідача безпідставно затягнути та перешкодити розгляду справи. Зазначає, що відводи головуючому по справі заявлено завідомо безпідставно, що вказує на зловживання стороною відповідача процесуальним правом відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Після розгляду заяви відповідача про виправлення описки справа надійшла з апеляційної інстанції до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 27.07.2018 року.

Зважаючи на ту обставину, що не можливо призначити підготовче засідання в межах строку, передбаченого положеннями ст. ст. 189, 196 ЦПК України і згідно до положень ч. 5 ст. 128 ЦПК України у звязку із виходом судді Висоцької Г.А. у планову відпустку з 06.08.2018 року по 17.09.2018 року, відповідно великим навантаженням і неможливістю провести підготовче судове засідання протягом пяти робочих днів, які передують відпустці.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України передбачений обмежений строк розгляду зазначених заяв, тобто питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Положеннями ч. 8 ст. 40 ЦПК України регламентовано, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням викладених обставин розгляд заяв представника відповідача про відвід судді Висоцькій Г.А. відбудеться 03.08.2018 року 13 год. 00 хв. в приміщенні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області без повідомлення учасників справи.

Враховуючи заяви представників сторін щодо відводів головуючому по справі, суд, приходить до наступного, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу ), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. ОСОБА_6 прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Так, суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об'єктивної неупередженості і рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Крім того, в частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

А також, слід зауважити, що учасник справи має належним чином реалізовувати надані йому процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, а поведінка останнього не має бути як обраний стороною спосіб тиску на суд з метою отримання бажаного для себе рішення.

З огляду на викладене, вважаю, що відводи, заявлені представником відповідача з підстав перелічених у заявах від 25.06.2018 року за № 1-6, а саме щодо відкриття провадження по даній цивільній справі, рішеннь щодо прийняття, розгляд і недоліки заяв про забезпечення позову та рішення по зустрічному забезпеченню є безпідставними, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, до того ж зазначені обставини були предметом розгляду апеляційної інстанції, яка частково змінила та скасувала вище перелічені рішення місцевого суду.

Щодо відводу з підстав передачі головуючим по справі суддею Висоцькою Г.А. справи особі, яка здійснила вилучення з неї оригіналу документу, то дані доводи є надуманими зважаючи на те, що оригінал розписки було повернуто представнику позивача ОСОБА_3, а не другій стороні, тобто саме тій особі, яка його і подала із пропозицією подачі цього письмового доказу у разі потреби проведення експертизи або до закінчення підготовчого засідання, з урахуванням значної ціни позову.

Відносно підстав відводу, викладених в заяві за № 8, то посилання представника відповідача на приховування головуючим по справі інформації є безпідставними з огляду на положення ст. ст. 174, 180 ЦПК України, якими передбачено, що в запереченні, як в заяві по суті справи, стороною письмово викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору.

Відповідач неодноразово знайомився з матеріалами справи, мав можливість робити з них копії, отримував судові рішення, інформація з приводу призначення справи опублікована на офіційному сайті судової влади, тому твердження сторони відповідача про приховування інформації є безпідставними.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд визнає заявлені відводи судді Висоцькій Г.А. необґрунтованими.

Підстав для зупинення провадження у справі відповідно до вимог ст 252 ЦПК України, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст.36 ,40, 252-253, 259 - 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяви представника відповідача ОСОБА_4 від 25.06.2018 року за вх. № 7177, № 7178, № 7179, № 7180, № 7181, № 7182, № 7183, № 7184 про відвід судді Висоцькій Г.А. у цивільній справі № 473/995/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - визнати необгрунтованими.

Передати цивільну справу № 473/995/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики на автоматизований розподіл для визначенні судді, який вирішить питання про відвід, у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Заяви представника відповідача ОСОБА_4 від 25.06.2018 року за вх. № 7177, № 7178, № 7179, № 7180, № 7181, № 7182, № 7183, № 7184 про відвід судді Висоцькій Г.А. передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ч. 1 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою http://court.gov.ua/sud1407/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Висоцька Г.А.