АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2597/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 752/9102/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Публічне акціонерне товариство АКБ «Укрсоцбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва про забезпечення позову, постановлену 28 грудня 2017 року у складі судді Колдіної О.О. в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АКБ «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балицький Олег Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до Публічного акціонерного товариства АКБ «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балицький О.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зупинено стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом № 5294, вчиненим 21 грудня 2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балицьким О.О., про звернення стягнення на магазин (матеріал -цегла), загальною площею 49, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 7967798 (який належить на праві власності ОСОБА_2.) до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» через свого представника Біллериса Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, як незаконну та необґрунтовану, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, зазначав про те, що підстави позову ОСОБА_2 є незаконними та необґрунтованими, виконавчий напис, вчинений відповідно до законодавчих та інших нормативно - правових актів.

Проте, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи та не надав належної оцінки твердженням позивача, про що свідчить передчасне винесення ухвали про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив відмовити у задоволені апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк», ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року залишити в силі.

Зокрема, зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ АКБ «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балицький О.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати виконавчий напис № 5294 від 21 грудня 2009 року, вчинений приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню. Позов подано з підстав, що зазначена у виконавчому написі сума заборгованості не відповідає фактичному стану розрахунків між позивачем ОСОБА_2 та стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк».

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із характеру спірних правовідносин та дійшов висновку про те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогам, заява про забезпечення позову є обґрунтованою, та не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а між сторонами дійсно існує спір про право власності на вказане майно.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки такі відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

За змістом ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки, позивач оспорює виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки- нерухоме майно, що належить позивачу, цей напис знаходиться на виконанні, то вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення є співмірним із заявленими вимогами.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими і незаконними, а дії банку та приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису є законними, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ці обставини підлягають з'ясуванню і оцінці при розгляді справи по суті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційні скарги позивача та відповідача необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 28 грудня 2017 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус