Номер провадження 2-в/225/25/2018
Єдиний унікальний номер 225/1510/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про відновлення втраченого провадження,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Універсал банк» звернулося до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, посилаючись на те, що Ленінським районним судом міста Донецька 05.04.2011 року ухвалено рішення по справі № 2-211/11, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено в повному обсязі, а рішенням Апеляційного суду Донецької області зазначене рішення залишено без змін. Заявник вважає необхідним відновити втрачене судове провадження в частині вказаного рішення, з метою отримання зазначеного рішення та на його підставі тримати виконавчі листи по справі для захисту своїх прав та інтересів.

Представник заявника надав суду заяву з проханням розглянути заяву про відновлення втраченого провадження без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа №2-211/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р. та стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р., та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про визнання недійсними кредитних договорів №140-2008-2094 та №140-2008-2093 від 18.06.2008 року.

05.04.2011 року ухвалено рішення по справі № 2-211/11, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено в повному обсязі та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»(04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; п/р № 6214 в ПАТ «Універсал Банк»у м. Києві, МФО 322001, ) заборгованість за кредитним договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р., а саме: прострочену заборгованість по сумі кредиту 1 909,73 грн., заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 152 111,77 грн., по процентах 29 146,98 грн., по підвищених відсотках 451,21 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1700,00 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього у сумі 185 439,69 грн. А також стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р., а саме: прострочену заборгованість по сумі кредиту 2 750 грн., заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 206 675,34 грн., по процентах 41527,62 грн., по підвищених відсотках 698,41 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1700,00 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього у сумі 253 471,50 грн.

З наданої заявником ухвали Апеляційного суду Донецької області від 26.07.2011 року вбачається, що вказане рішення залишено без змін.

Через те, що м. Донецьк є населеним пунктом, в якому проводиться антитерористична операція, не представляється можливим отримати копію судового рішення, що знаходиться в Ленінському районному суді м. Донецька. Відомостей про наявність судового провадження по цивільній справі № 2-211/11в Дзержинському міському суді Донецької області не має.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Як встановлено судом, заявнику необхідно відновити втрачене судове провадження в частині вказаного рішення, з метою отримання зазначеного рішення та на його підставі отримати виконавчі листи по справі для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст вказаного рішення Ленінського районного суду м. Донецька №2-211/11 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Ухвала Апеляційного суду Донецької області від 26.07.2011 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня.

В той же час суд вважає, що для отримання виконавчих листів по вказаній справі буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту вищезазначеного рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 05.04.2011 року.

При таких обставинах суд вважає установленим зміст зазначеного судового рішення по цивільні справі № 2-211/11, яке підлягає відновленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 260, 488,493,494 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про відновлення втраченого провадження задовольнити частково.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 05 квітня 2011 року №2-211/11 (повний текст) в наступній редакції:

Справа № 2-211/11 р.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року Ленінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Трофименко Л. Р.

при секретарі: Тюшкевич Г. В.

за участю представника позивача: ОСОБА_3

за участю представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р. та стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р., та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про визнання недійсними кредитних договорів №140-2008-2094 та №140-2008-2093 від 18.06.2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 18.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого відповідно до п.1.1. Статуту є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №140-2008-2094 на суму 19 660,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,95 процентів річних, з кінцевою датою погашення 10.06.2028 р.

Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18.06.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №140-2008-2094-Р/1, як форма забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно п. 1.1 вказаного договору ОСОБА_2 солідарно у тому ж обсязі і на тих же умовах відповідає перед позивачем по зобов`язанням ОСОБА_1

В порушення умов Договору ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого має прострочену заборгованість по сумі кредиту 1 909,73 (одна тисяча девятсот девять) гривень 73 копійки, заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 152 111,77 (сто пятдесят дві тисячі сто одинадцять) гривень, 77 копійок, по процентах 29 146,98 (двадцять девять тисяч сто сорок шість) гривень 98 копійок.

Відповідно до пункту 1.1.1. Договору, за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 44,85 % (сорок чотири цілих вісімдесят пять сотих) відсотка річних (підвищена процентна ставка). Розмір підвищеної процентної ставки за користування Кредитом понад встановлені Договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Відповідача 1. Нарахування та облік таких процентів Позивач здійснює відповідно до умов Договору, Додатків до нього та вимог чинного законодавства України. На момент звернення з заявою заборгованість за кредитом по підвищених відсотках складає 451,21 (чотириста пятдесят одна) гривня 21 копійка.

Умови погашення кредиту, передбачені договором, відповідачем ОСОБА_1 не виконуються. На момент звернення її заборгованість перед банком згідно з курсом НБУ у гривні складає 183 619,69 гривень, яка складається з прострочену заборгованість по сумі кредиту 1 909,73 (одна тисяча девятсот девять) гривень 73 копійки, заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 152 111,77 (сто пятдесят дві тисячі сто одинадцять) гривень, 77 копійок, по процентах 29 146,98 (двадцять девять тисяч сто сорок шість) гривень 98 копійок, по підвищених відсотках 451,21 (чотириста пятдесят одна) гривня 21 копійка.

На адресу відповідачів неодноразово надсилалися листи про вимогу погашення простроченої заборгованості, але по теперішній час жодних заходів щодо добровільного погашення кредиту за договором ними не вжито, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 загальну суму заборгованості за кредитом 183 619,69 грн. та судові витрати.

У провадження Ленінського районного суду м. Донецька також надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»доСимошенко ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено також кредитний договір №140-2008-2093 на суму 26 712,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,95 процентів річних, з кінцевою датою погашення 10.06.2028 р.

Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18.06.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №140-2008-2093-Р/1, як форма забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно п. 1.1 вказаного договору ОСОБА_2 солідарно у тому ж обсязі і на тих же умовах відповідає перед позивачем по зобов`язанням ОСОБА_1

В порушення умов Договору ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого має прострочену заборгованість по сумі кредиту 2 750,13 (дві тисячі сімсот пятдесят) гривень 13 копійок, заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 206 675,34 (двісті шість тисяч шістсот сімдесят пять) гривень, 34 копійки, по процентах 41 527,62 (сорок одна тисяча пятсот двадцять сім) гривень 62 копійки. Заборгованість за кредитом по підвищених відсотках складає 698,41 (шістсот девяносто вісім) гривень 41 копійка.

По теперішній час кредит не погашено, у звязку з чим позивач звернувся до суду та просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 загальну суму заборгованості за кредитом 251 651,50 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2010 року вказані позови об`єднані в одне провадження.

Відповідачка, ОСОБА_1, обидва позови не визнала та пред`явила зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про визнання недійсними кридитних договорів №140-2008-2094 та №140-2008-2093 від 18.06.2008 року. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначила, що 18.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк»та нею було укладено кредитні договори № 140-2008-2094 від 18.06.2008 року та № 140-2008-2093 від 18.06.2008 року, згідно яких Банк надав їй кредит у сумі 19660,00 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) доларів США, 00 центів, та у сумі 26712,00 (двадцять шість тисяч сімсот дванадцять) доларів США, 00 центів а вона зобов'язалася належним чином використати та повернути кредит, та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14, 95 % (чотирнадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) відсотків річних. Вважає, що частини договорів, а саме слова: «в сумі 19660,00 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) доларів США»у рядку 1 пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору»кредитного договору № 140-2008-2094 від 18.06.2008 року, та «в сумі 26712,00 (двадцять шість тисяч сімсот дванадцять) доларів США», у рядку 1 пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору», кредитного договору № 140-2008-2093 від 18.06.2008 року, не відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, оскільки зобов`язання має виражатися у гривні, а не у доларах. Окрім того, цільове використання кредитів - пункт 1.3. спірного договору - споживчі потреби, можливе тільки за умови вираження зобов'язання за кредитами у гривні, адже споживач не має права (ліцензії) на валютні платежі в Україні та свідомо порушив валютне законодавство - виразив зобов'язання не у гривні для розрахунку та для використання її для розрахунків між резидентами України на території України без індивідуальної ліцензії НБУ.

У зв`язку з чим позивачка за зустрічним позовом, ОСОБА_1, просила суд визнати недійсними договори у частині вираження зобов'язання у іноземній валюті, а саме слова: «в сумі 19660,00 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) доларів США у рядку 1 пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору»кредитного договору № 140-2008-2094 від 18.06.2008 року, та слова: «в сумі 26712,00 (двадцять шість тисяч сімсот дванадцять) доларів США, у рядку 1 пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору»кредитного договору № 140-2008-2093 від 18.06.2008 року; залишити дійсними договори у частині вираження зобов'язання у гривнях, а саме слова: «95435,54 (дев'яносто п'ять тисяч чотириста тридцять п'ять, 54) гривень за курсом Національнорго банку України на день укладання цього Договору» та «129668,06 (сто двадцять девять тисяч шістьсотшістьдесят вісім, 06) гривень за курсом Національнорго банку України на день укладання цього Договору» у 6 рядку пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору», кредитних договорів, та стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача за дорученням, ОСОБА_3, позовні вимоги за первісними позовами та їх обґрунтування підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовних заявах.. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_4, у судовому засіданні обидва позови не визнав у повному обсязі, уточнив зустрічні позовні вимоги свого довірителя та просив суд визнати недійсними спірні договори, у вказаній частині, а саме слова: «в сумі 19660,00 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) доларів США»у рядку 1 пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору»кредитного договору №140-2008- 2094 від 18.06.2008 року, та слова: «в сумі 26712,00 (двадцять шість тисяч сімсот дванадцять) доларів США»у рядку 1 пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору»кредитного договору № 140-2008-2093 від 18.06.2008 року, вчинені без індивідуальної ліцензії, що суперечить статті 227 ЦК України, зміст яких - вираження зобов'язання у доларах США суперечить статті 524 ЦК України, а слова: «95435,54 (дев'яносто п'ять тисяч чотириста тридцять п'ять, 54) гривень за курсом Національнорго банку України на день укладання цього Договору»та «129668,06 (сто двадцять дев`ять тисяч шістьсотшістьдесят вісім, 06) гривень за курсом Національнорго банку України на день укладання цього Договору»у 6 рядку пункту 1.1. Розділу 1. «Предмет договору», кредитних договорів залишити дійсними.

Відповідач, ОСОБА_2, до судового засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена шляхом направлення на її адресу листа з повідомленням, який повернувся на адрес суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Також відповідача ОСОБА_2 неодноразово повідомлялося про судові засідання шляхом направлення на її адресу листа з повідомленням, який повернувся на адрес суду з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає», що розцінюється судом як небажання з`явитися за викликом суду та уникнути цивільно-правової відповідальності. Таким чином, судом було виконано вимоги ст.ст. 74-76 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк»підлягають задоволенню, а у зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Так у судовому засіданні встановлено, що 18.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого відповідно до п.1.1. Статуту є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №140-2008-2094 на суму 19 660,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,95 процентів річних, з кінцевою датою погашення 10.06.2028 р.

Також, 18.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №140-2008-2093 на суму 26 712,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,95 процентів річних, з кінцевою датою погашення 10.06.2028 р.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами 18.06.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договори поруки №140-2008-2094-Р/1 та №140-2008-2093-Р/1, як форма забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитними договорами .

Згідно п. 1.1 вказаного договору ОСОБА_2 солідарно у тому ж обсязі і на тих же умовах відповідає перед позивачем по зобов`язанням ОСОБА_1 №140-2008-2094 та №140-2008-2093 від 18.06.2008 року.

Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 19 660,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №700005 від 18.06.2008 р., та кредит у сумі 26 712,00 доларів США, відповідно до заяви №700003 від 18.06.2008 р.

Умови погашення кредиту, передбачені договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р., відповідачем ОСОБА_1 не виконуються. На момент звернення її заборгованість перед банком згідно з курсом НБУ у гривні складає 183 619,69 грн., яка складається з прострочену заборгованість по сумі кредиту 1 909,73 (одна тисяча девятсот девять) гривень 73 копійки, заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 152 111,77 (сто пятдесят дві тисячі сто одинадцять) гривень, 77 копійок, по процентах 29 146,98 (двадцять девять тисяч сто сорок шість) гривень 98 копійок, по підвищених відсотках 451,21 грн.

Умови погашення кредиту, передбачені договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р., відповідачем ОСОБА_1 також не виконуються. ЇЇ заборгованість перед банком згідно з курсом НБУ у гривні на дату звернення становить 251 651,50 грн., яка складається з прострочену заборгованість по сумі кредиту 1 909,73 (одна тисяча девятсот девять) гривень 73 копійки, заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 152 111,77 (сто пятдесят дві тисячі сто одинадцять) гривень, 77 копійок, по процентах 29 146,98 (двадцять девять тисяч сто сорок шість) гривень 98 копійок, по підвищених відсотках 698,41 грн.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Правовідносини, які виникають із кредитного договору, за суттю є зобов'язаннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Чинний Цивільний кодекс України розрізняє валюту зобов'язання та валюту виконання зобов'язання.

Відповідно із ст. 99 Конституції України, ч. 1 ст. 192 ЦК України, грошовою одиницею України є гривня., ст. З Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»№ 15-93 від 1993р., національна валюта України єдиним законним засобом платежу на території України. При цьому ОСОБА_6 держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національний банк України»та ст.3 ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошів в Україні»гривня (банкноти і монети), як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів.

Ст. 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання з іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймаєтться на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства.

Так, режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права та обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства передбачені Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»від 19 лютого 1993 року № 15-93, який з урахуванням припису ст. 4 ЦК України є одним із джерел регулювання правовідносин у валютній сфері.

Під валютними операціями у вказаному Декреті КМУ розуміються операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України; операції, пов'язані з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей. Надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) та проведення позивачем дій відносно виконання своїх обов'язків в іноземній валюті (в тому числі, оплата процентів за користування кредитом, різного роду комісій) за своєю правовою природою є валютною операцією.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_1 наполягає, що сторони при вчиненні правочину, тобто, при укладенні кредитних договорів не досягли загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, адже припустили суперечливість нормам ч. 1 ст. 524 ЦК України. Однак, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»не містить заборони надання кредитів в іноземній валюті

Одночасно, ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії Національного банку України.

Використання готівкової іноземної валюти на території України дозволяється за умови отримання Генеральної та Індивідуальної ліцензій які надаються виключно на підставі окремої постанови Правління Національного банку України.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»ліцензування, в тому числі, банківської діяльності, професійної діяльності на ринку цінних паперів, діяльності з надання фінансових послуг, здійснюється згідно з законами, що регулюють відносини у цих сферах.

Згідно із ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого Банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність є банківською ліцензією. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», в якій вказано, що національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування.

Згідно зі ст. 5 зазначеного Декрету генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв`язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання, а саме на здійснення операцій, повязаних з торгівлею іноземної валюти з правом відкривати на території України пункти обміну іноземних валют, у тому числі на підставі агентських угод з іншими юридичними особами-резидентами.

Підпунктами в, г ч. 4 ст. 5 Декрету «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребує така операція як: надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті. Згідно п. 5 ст. 5 Декрету, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на такі здійснення іншою стороною або третьою особою, яка маэ відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії.

Згідно із п.п. в, г ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю індивідуальної ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо:

надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі;

використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави.

Таким чином, надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти, як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства, щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії.

Окрім того, згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відповідності до законодавства (п. 3 ст. 215 ЦК України), якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Також у ЦК України зазначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України). Але, кредитний договір в ніякому разі не міг бути укладено без визначення в ньому суми грошових коштів.

Так у відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»від 12.07.2001 р. зазначено, що фінансовим кредитом є кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під певні проценти. Таким чином, поняття банківського кредиту визначається як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»від 07.12.2000 р.).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, при укладенні кредитних договорів ОСОБА_1 розраховувала отримати кредитні кошти на споживчі цілі, які нею і було отримано.

Таким чином, відповідно до норм ст. ст. 192, 533, 1054 ЦК України, ст. ст. 32,44 Закону України «Про національний банк України», ст.ст. 2,47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»ст.ст. 1,3,5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»банки та інші фінансові установи, які у встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог по зустрічному позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За таких обставин з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р. в сумі 183 619,69 грн., заборгованість за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р. в сумі 251 651,50 грн.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 3400,00 грн. та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в сумі 240,00 грн., оскільки з причини невиконання відповідачами взятих на себе обов`язків, позивач змушений був звернутися до суду з відповідними позовами.

На підставі викладеного, ст. ст. 192, 215, 217, 524, 526, 530, 553, 554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р. та стягнення заборгованості за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НА №505419, виданий Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області 19.08.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: 83005, м. Донецьк, вул. Річна, буд. 44 А, кв. 36) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія НВ 133430, виданий Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 04.07.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: 30000, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»(04114, м. Київ, вул. Автозавод ська, 54/19; п/р № 6214 в ПАТ «Універсал Банк»у м. Києві, МФО 322001, ) заборгованість за кредитним договором №140-2008-2094 від 18.06.2008 р., а саме: прострочену заборгованість по сумі кредиту 1 909,73 грн., заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 152 111,77 грн., по процентах 29 146,98 грн., по підвище них відсотках 451,21 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1700,00 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього у сумі 185 439,69 грн.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НА №505419, виданий Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області 19.08.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: 83005, м. Донецьк, вул. Річна, буд. 44 А, кв. 36) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія НВ 133430, виданий Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 04.07.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: 30000, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»(04114, м. Київ, вул. Автозавод ська, 54/19; п/р № 6214 в ПАТ «Універсал Банк»у м. Києві, МФО 322001, ) заборгованість за кредитним договором №140-2008-2093 від 18.06.2008 р., а саме: прострочену заборгованість по сумі кредиту 2 750 грн., заборгованість по сумі дострокового стягнення кредиту 206 675,34 грн., по процентах 41527,62 грн., по підвище них відсотках 698,41 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1700,00 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього у сумі 253 471,50 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про визнання недійсними кредитних договорів №140-2008-2094 та №140-2008-2093 від 18.06.2008 року відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено суддею у нарадчій кімнаті.

Суддя: ___________

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: