Справа № 199/7957/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30.03.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В.,при секретарі Куземі О.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення по виплаті аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення по виплаті аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, що був розірваний 14 квітня 2004 року, актовий запис № 191 відділу реєстрації актів цивільного стану Амур Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, від якого сторони мають спільну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться на утримання матері, оскільки отримує вищу освіту.

Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2003 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх його доходів, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 27 січня 2003 року. Позивач зазначає, що відповідач ухилявся від сплати аліментів і внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, згідно довідки Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 29 грудня 2016 року утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 56 862,85 грн.Вважає, що вона має право на стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 56 862,85 грн.та неустойки (пені) у розмірі 126 263, 74 грн. .

У судовому засіданні позивач надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Погодилась із розрахунком пені, визначеним відповідачем.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала частково, надала суду пояснення, відповідно до яких відповідач частково сплачував аліменти за рахунок відрахувань з пенсії по інвалідності, оскільки він, згідно довідки МСЕК від 17 березня 2009 року, є інвалідом третьої групи та інших доходів не має. Проти наявності заборгованості по сплаті аліментів не заперечує, при цьому не погоджується з розміром пені, визначеної позивачем, оскільки відповідно до розрахунків відповідача вона складає 13830,12 грн.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, що був розірваний 14 квітня 2004 року, актовий запис № 191, від якого сторони мають спільну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2003 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх його доходів, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 27 січня 2003 року.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно довідки Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 29 грудня 2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 56 862,85 грн.

Проте, судом встановлено, що відповідачем частково за вказаний період виконувались аліментні зобовязання. При цьому суд приймає як належні та допустимі докази виконання відповідачем аліментних зобовязань, а саме: лист-повідомлення від Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про утримання з пенсії аліментів, згідно заяви відповідача від 15.06.2009 року.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

При визначенні суми неустойки (пені) суд враховує фактично сплачені відповідачем грошові кошти, та погоджується з розрахунком пені, наданим відповідачем за 2009-2016 роки, згідно якого сума неустойки (пені) складає 13 830, 12 грн. Вказану обставину визнала і позивач по справі, тому розмір пені не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені) та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення по виплаті аліментів за період з 01 жовтня 2009 року по 29 грудня 2016 року в розмірі 13 830, 12 грн.

У частині стягнення заборгованості по аліментам позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Стаття 187 СК України містить норму про відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника або одержувача аліментів. Оскільки аліменти на користь позивача стягнуті за рішенням суду, то заборгованість по аліментам стягується державним виконавцем в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2017 року державного виконавця АНД ВДВС м. Дніпра відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в частині стягнення заборгованості. Розмір заборгованості відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. за позовні вимоги про стягнення неустойки (пені). Судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем за позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам, покладаються на позивача з урахуванням відмови у позові в цій частині.

Керуючись ст.196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення по виплаті аліментів,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Дніпро, провулок Моторний,21, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (м. Дніпро, вулиця Штормова,3, РНОКПП НОМЕР_2) пеню за прострочення по виплаті аліментів за період з 01 жовтня 2009 року по 29 грудня 2016 року в розмірі 13830,12 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Дніпро, провулок Моторний,21, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя