Ухвала

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 754/9656/15-ц

провадження № 61-4182св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,
суддів:Карпенко С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,
учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк»,

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року у складі головуючого судді Журавської О. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Рубан С. М.,

Желепи О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі банк») подало до суду позов до ОСОБА_6,

ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 04 липня 2008 року між банком та

ОСОБА_6 укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у сумі 78 000,00 євро зі сплатою 14 % річних і строком повернення до 04 липня

2033 року.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання кредитних зобов'язань цього ж дня між ПАТ «ВіЕйБі банк» та ОСОБА_7 укладено окремий договір поруки, за умовами якого він виступає поручителем ОСОБА_6 та відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 26 червня 2015 року утворилася заборгованість за кредитом - 70 070,18 євро та заборгованість із: процентами за користування кредитом - 6 348,20 євро; комісії за обслуговування кредиту - 4 206,30 грн, штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 33 384,13 грн, а всього 76 418,38 євро та 37 590,43 грн, які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року позов

ПАТ «ВіЕйБі банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «ВіЕйБі банк» заборгованість за кредитним договором від 04 липня 2008 року № 235 на суму 76 418,38 євро (еквівалент станом на 28 травня 2015 року - 1 746 706,23 грн), комісію за обслуговування кредиту - 4 206,30 грн, штраф - 33 384,13 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, у зв'язку із чим на підставі статей 526, 527, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання зобов'язання.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 відхилено. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд своє рішення мотивував тим, що умови договорів не виконуються належним чином, а відповідачі повинні відповідати перед банком (включаючи сплату основного боргу, відсотків та комісії) виходячи з умов договору та необхідності виконання зобов'язань належним чином.

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що розрахунок заборгованості здійснено неправильно, він є абсолютно необґрунтованим та недоведеним. Всупереч частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач не звертався з попереднім повідомленням щодо необхідності дострокового повернення всієї суми кредиту до відповідачів, тому вимоги позивача є передчасними. Умова пункту 1.4.1 кредитного договору щодо встановлення плати за управління кредитом суперечить Закону України «Про захист прав споживачів» та засадам рівності учасників цивільних відносин, а тому є нікчемною. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності стосовно частини заборгованості, відповідно і вимоги стосовно стягнення зазначеної у позові суми заборгованості не могли бути задоволені. Також у позивача відсутні правові підстави для пред'явлення вимог до поручителя, оскільки порука, яка виникла на підставі договору, є припиненою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 26 квітня 2017 року призначено справу до судового розгляду.

У лютому 2017 року ПАТ «ВіЕйБі банк» подано заперечення на касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8, в яких банк просив відхилити її, посилаючись на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для їх скасування.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано Верховному Суду вказану цивільну справу.

16 лютого 2018 року представником ОСОБА_6 - ОСОБА_8 подано до Верховного Суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК Україниу суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої статті 402 ЦПК України визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п'ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом касаційної інстанції не встановлено необхідність надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю ОСОБА_6 у суді касаційної інстанції відсутні.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_6 - ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

С. О.Погрібний

О. В. Ступак

Г. І.Усик