Справа № 216/5931/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Крейса О.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про вирішення питання щодо тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 року до суду надійшло подання державного виконавця про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

В обґрунтування подання державний виконавець вказує, що в Центрально-Міському відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 55369621 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради боргу в розмірі 225 868,04 грн. Боржник ухиляється від виконання рішення суду. В ході провадження виконавчих дій, державним виконавцем були виявлені обставини, які дають підґрунтя державному виконавцю вважати, що боржник може виїхати за межі території України, крім того, від стягувача надійшла заява про обмеження боржника у виїзді за межі України до виконання рішення суду.

В судове засідання державний виконавець, стягувач та боржник не зявилися.

Згідно ч.3, 4 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Форма і зміст вищевказаного подання врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 року із змінами та доповненнями), зокрема розділом ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборони вїзду в Україну», де визначено, що серед іншого, подання повинно містити: підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх обовязків, у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Згідно ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Правовими позиціями Верховного Суду України, щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року визначено, що звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Із досліджених судом матеріалів, не встановлено доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобовязання, доказів про те, що останній отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець направляв йому виклики, та його намір покинути територію України, таким чином суд приходить до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки законом передбачена юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязання, а за ухилення від його виконання, однак докази на підтвердження свідомого невиконання рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.353, 441 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про вирішення питання щодо тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: