Дата документу 27.11.2018
Справа № 501/2545/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину-інваліда,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 на її користь додаткових витрат на дитину в розмірі 26997,95 грн. В позові позивач послалась на те, що з відповідачем, шлюб з яким розірвано рішенням суду від 06.11.2015 року, мають трьох дітей, в тому числі неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких відповідач сплачує аліменти в розмірі 3000 грн. за рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.06.2016 року. ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства, потребує лікування, на яке впродовж 2016-2018 років нею витрачено 26997,95 грн., в тому числі на придбання ліків, лікувальних путівок, проїзних квитків до місця лікування. Крім того, нею витрачались кошти на проживання, документального підтвердження яким не має, а тому вона відносить їх на свій рахунок, вимагаючи від відповідача повного покриття документально підтверджених витрат.

В судовому засіданні представник позивача підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Визнаючи позовні вимоги в сумі 13499 грн. та заперечуючи в іншій частині, відповідач послався на рівність зобовязань батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, недоведеність позивачем витрат на проживання, як і недоведеність своєї фактичної участі у витратах на лікування дитини в 2017 році, повне утримання ним сина ОСОБА_5, який з січня 2018 року проживає постійно з ним, але на якого він продовжує сплачувати аліменти.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що укладений 07.08.1993 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Приморського районного суду від 06 листопада 2015 року, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с.7).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6).

Відповідач зобовязаний до сплати аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 3000 грн. на місяць, що підтверджується копією рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.06.2016 року (а.с.8-9).

ОСОБА_6 проживає разом з матірю ОСОБА_3, дитина страждає низкою хвороб, потребує лікування та отримує його, що підтверджується відповідними довідками шкільного закладу та медичних установ (а.с.10-17, 35-37).

В період 2016-2018 років на лікування ОСОБА_6 та на поїздки до місця лікування позивачем витрачено 26997,95 гривень, що підтверджується транспортними квитками, фіскальними та товарними чеками, рахунками (а.с.18-34).

Позивач не заявляла позовних вимог про стягнення витрат на проживання, на які посилається в позові, не надала належних та допустимих доказів їх понесення, а відповідач їх не визнає. Відтак суд відхиляє аргументи позивача щодо врахування таких витрат, як і відхиляє за недоведеністю аргументи відповідача щодо його фактичної участі у витратах на лікування сина ОСОБА_7, та утримання ним сина ОСОБА_5.

Згідно ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст.141 СК батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

На підставі викладеного та з урахуванням всіх обставин, що мають істотне значення, суд відхиляє аргументи позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми витрат та вирішує про стягнення з відповідача половини понесених додаткових витрат, що складає 13499,00 грн.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину-інваліда задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину-інваліда ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 13499 (тринадцять тисяч чотириста девяносто девять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя