Справа № 219/5828/18
Провадження № 2/219/2065/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява від представника позивача в якій останній просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22 вересня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір позики №3-Д, відповідно до якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 100000,00 гривень, що за міжбанківським курсом долара США по відношенню до гривні становить - 3809,5 доларів США.
Як вбачається з оригіналу розписки про отримання позики від 22.09.2017 року, ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, даною розпискою підтверджує факт отримання 22.09.2017 року від ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Марганець Дніпропетровської обл.., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Марганецьким МВУМВС України у Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) позики у розмірі 100000,00гривень (3809,5 $), відповідно до укладеного 3-Д від 22.09.2017 року договору позики, яку зобов'язується повернути до 10.10.2017 року (а.с.74).
Однак, позичальником за договором позики зобов'язання щодо повернення суми боргу належним чином не виконані, в зв'язку з чим на теперішній час він має заборгованість перед позивачем.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки, яка є простим письмовим документом, між сторонами було укладено договір позики, який позивач виконав, а відповідач своєчасно не повернув позичене, тобто не виконав своїх зобов'язань.
Згідно із положеннями ст.ст.526,530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.
Згідно ст. 525 ЦК України недопустима одностороння відмова від виконання зобов'язань, якщо інше не передбачене договором або законом.
У відповідності до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Згідно матеріалів справи вбачається, що відповідач на час розгляду справи кошти не повернув, через що вважається таким, що не виконав зобов'язання за договором позики.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики обґрунтовані та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.
Керуючись ст.ст. 5,12,81,141,142, 229,263-265,280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (проживає за адресою: 53400, АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (проживає за адресою: 84573, АДРЕСА_2).

Заочне рішення складено в повному обсязі 05 листопада 2018 року.

Суддя Н.М.Фролова