Справа № 140/1492/17
Провадження № 22-ц/772/1545/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слободяник Т. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 рокуСправа № 140/1492/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопрун В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: прокурора Клименка Д.С.; представника Вінницької обласної державної адміністрації Білозора О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, Немирівської районної державної адміністрації та Немирівської міської ради

на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гостинне» про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно,

Рішення ухвалила суддя Слободяник Т.В.

Рішення ухвалено в м. Немирові Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 18 липня 2017 року,

Встановив:

В червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до СТОВ «Гостинне» про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 жовтня 2007 року він купив у відповідача гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1, про що укладено договір купівлі-продажу.

1 жовтня 2007 року він придбав у відповідача гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2, про що укладено договір купівлі-продажу.

1 жовтня 2007 року він придбав у відповідача гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3, про що укладено договір купівлі-продажу.

Договори купівлі-продажу ними виконані повністю, він сплатив відповідачеві кошти на виконання умов договору в загальній сумі 4200 грн. та 1 жовтня 2007 року відповідач передав йому майно по актах приймання-передачі.

На час укладання договорів стан гідроспоруд був незадовільний, про що зазначено в договорі та акті приймання-передачі.

За період з 2007 по 2017 роки ним за власні кошти було проведено капітальний ремонт гідроспоруд.

З 2007 року по даний час він не має можливості оформити право власності на придбане майно, оскільки відповідач не оформив на них право власності в установленому законом порядку, що є перешкодою для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

В зв'язку з цим на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України просив:

визнати дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало йому гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1;

визнати дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало йому гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2;

визнати дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало йому гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3;

визнати за ним право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ним право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2;

визнати за ним право власності гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 01 жовтня 2007 року згідно якому СТОВ «Гостинне» продало ОСОБА_4 гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало ОСОБА_4 гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало ОСОБА_4 гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року заяву ОСОБА_4 про виправлення описки в рішенні суду задоволено.

Виправлено описку, що допущена в рішенні Немирівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2017 року у цій справі.

Резолютивну частину рішення суду викладено у наступній редакції:

«Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 01 жовтня 2007 року згідно якому СТОВ «Гостинне» продало ОСОБА_4 гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало ОСОБА_4 гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року, згідно з яким СТОВ «Гостинне» продало ОСОБА_4 гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Бухтіївський», який складається із земляної греблі загальною площею 1267 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Березівський», який складається із земляної греблі загальною площею 355,7 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на гідротехнічну споруду (гідровузол), греблі ставу «Вертюбівський», який складається із земляної греблі загальною площею 678,5 кв.м., монаха та водопропускної споруди, за адресою: АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі керівник Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову і стягнути з ОСОБА_4 на користь Прокуратури Вінницької області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5760 грн.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити із підстав в ній зазначених.

Представник особи, яка не брала участі у справі - Вінницької обласної державної адміністрації, у судовому засіданні і у письмовому відзиві на апеляційну скаргу повідомив, що на його думку судове рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, у тому числі: вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Водного кодексу України та Законам України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» і «Про аквакультуру», тому підлягає до скасування. Просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Позивач, представник відповідача та представники осіб, які не брали участі у справі - Немирівської районної державної адміністрації і Немирівської міської ради, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися і не надіслали письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже, справа розглядається Апеляційним судом Вінницької області, який діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що у мотивувальній частині рішення судом першої інстанції не зазначено встановлених судом обставин, що не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день ухвалення рішення) щодо змісту рішення суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 1 жовтня 2007 року між СТОВ «Гостинне» та ОСОБА_4 укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу, згідно умов якого продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах договору. Товаром за даним договором є гідротехнічна споруда греблі ставу «Березівський»; ціна за одиницю товару - 1200 грн. (а. с. 14).

Із накладної № 10 від 1 жовтня 2007 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 1 жовтня 2007 року вбачається, що позивач сплатив відповідачу 1200 грн. за гідротехнічну споруду греблі ставу «Березівський» (а. с. 25).

Згідно акту приймання-передачі майна від 1 жовтня 2007 року за договором купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року ОСОБА_4 прийняв, а СТОВ «Гостинне» передав майно: гідроспоруду греблі ставу «Березівський» в кількості 1 одиниця, вартістю 1200 грн. (а. с. 24).

Також 1 жовтня 2007 року між СТОВ «Гостинне» та ОСОБА_4 укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу, згідно умов якого продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах договору. Товаром за даним договором є гідротехнічна споруда греблі ставу «Вертюбівський»; ціна за одиницю товару - 1200 грн. (а. с. 31).

Із накладної № 7 від 1 жовтня 2007 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 1 жовтня 2007 року вбачається, що позивач сплатив відповідачу 1200 грн. за гідротехнічну споруду греблі ставу «Вертюбівський» (а. с. 39).

Згідно акту приймання-передачі майна від 1 жовтня 2007 року за договором купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року ОСОБА_4 прийняв, а СТОВ «Гостинне» передав майно: гідроспоруду греблі ставу «Вертюбівський» в кількості 1 одиниця, вартістю 1200 грн. (а. с. 13).

Також 1 жовтня 2007 року між СТОВ «Гостинне» та ОСОБА_4 укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу, згідно умов якого продавець зобов'язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах договору. Товаром за даним договором є гідротехнічна споруда греблі ставу «Бухтіївський»; ціна за одиницю товару - 1200 грн. (а. с. 57).

Докази оплати позивачем коштів за цим договором в матеріалах справи відсутні.

Згідно акту приймання-передачі майна від 1 жовтня 2007 року за договором купівлі-продажу від 1 жовтня 2007 року ОСОБА_4 прийняв, а СТОВ «Гостинне» передав майно: гідроспоруду греблі ставу «Бухтіївський» в кількості 1 одиниця, вартістю 1200 грн. (а. с. 16).

Із технічних паспортів на ці гідротехнічні споруди від 24 травня 2017 року вбачається, що вони побудовані без проекту, господарським способом, призначені для скидання води із ставка (а. с. 7-12; 17-20; 26-29).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та визнання дійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності за позивачем на гідротехнічні споруди, суд першої інстанції послався на те, що між сторонами по справі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу гідроспоруд, проте його нотаріальне посвідчення не відбулося, що у відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України є підставою для визнання дійсними таких договорів в судовому порядку та в зв'язку з цим визнання права власності позивача на таке майно відповідно до положень ч. 3 ст. 334 ЦК України.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання є підтвердження позивачем своїх прав на майно, що може підтверджуватись правовстановлюючими документами, а також будь-якими іншими доказами про приналежність позивачу спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1). Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч. 2).

Як свідчать матеріали справи за спірними договорами купівлі-продажу позивач придбав у відповідача гідротехнічні споруди греблі ставу «Березівський», ставу «Бухтіївський» та ставу «Вертюбівський».

За своєю правовою природою договори купівлі-продажу гідротехнічних споруд є договорами купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ст. 657 ЦК України (в редакції, що була чинною на час підписання договорів) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції зазначені положення закону не врахував та дійшов помилкового висновку про визнання спірних договорів купівлі-продажу гідротехнічних споруд дійсними.

Апеляційний суд вважає, що спірні договори купівлі-продажу не можуть бути визнані дійсними, оскільки вони не можуть вважатися такими, що були укладені.

Також при задоволенні позову судом першої інстанції не було враховано, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України є факт ухилення однієї із сторін правочину від його нотаріального посвідчення. Проте по справі не встановлено факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення спірних договорів.

Крім того судом першої інстанції не з'ясовано, хто є власником спірного майна та чи мав право відповідач його відчужувати.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач СТОВ «Гостинне» був власником спірного майна і мав право його відчужувати. Натомість у позовній заяві позивач зазначає про те, що він не має можливості оформити за собою право власності на спірне майно в зв'язку з тим, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на це майно.

Таким чином відповідач не мав права на відчуження спірного майна - гідротехнічних споруд греблі, а тому договори купівлі-продажу цього майна від 1 жовтня 2007 року не могли бути визнані дійсними.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_4 про визнання договорів дійсними на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за ним права власності на гідротехнічні споруди греблі відсутні.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі апеляційної скарги на рішення суду Прокуратурою Вінницької області 8 червня 2018 року сплачено судовий збір в сумі 5760 грн., який в зв'язку із задоволенням апеляційної скарги підлягає до стягнення з позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гостинне» про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ІПН НОМЕР_1; місце реєстрації: АДРЕСА_4) на користь Прокуратури Вінницької області (; юридична адреса: вул. Монастирська, 33, м. Вінниця) судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції: судовий збір в сумі 5760 грн. (п'ять тисяч сімсот шістдесят грн.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:В.С. Марчук
В.В. Сопрун

Повне судове рішення складено 18 липня 2018 року

Згідно з оригіналом

Суддя М.В. Матківська