Номер провадження: 22-ц/785/3536/18
Номер справи місцевого суду: 1519/2-5269/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення порядку та способу виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСББ «Хвойний» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року (суддя Гуревський В.К.),

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною заявою, просив встановити порядок та спосіб виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСББ «Хвойний» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення частини боргу в розмірі 21829,65 гривень на кошти боржника ОСОБА_2, які належать йому від іншої особи - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2014 року у цивільній справі №521/8912/14-ц згідно ухвали у цієї справі від 04 жовтня 2016 року; звернути стягнення частини боргу в розмірі 14160,43 гривень на пенсію боржника ОСОБА_2 без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, шляхом щомісячних відрахувань у розмірі 20% за місцем отримання боржником пенсійних виплат, до повного погашення боргу.

Заяву ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що майновий стан ОСОБА_2 не дозволяє сплатити одразу повністю заборгованість, оскільки він є інвалідом ІІ групи, а також те, що йому належать кошти в сумі 21829,65 грн. від іншої особи - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто».

04 жовтня 2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/8912/14-ц, яка набрала законної сили, проведена заміна сторони виконавчого провадження ВП №50376090, а саме: вибулого стягувача ОСОБА_3 замінено на її правонаступника ОСОБА_2

При зверненні стягнення на згадані кошти, до сплати боржником у виконавчому провадженні ВП №50989338 залишається сума 14160,43 грн., яка може бути погашена за рахунок пенсії інваліда II групи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про встановлення порядку та способу виконання рішення відмовлено.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення заяви про встановлення порядку та способу виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСББ «Хвойний» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Основним доводом апеляційної скарги є неможливість виконання ним рішення суду іншим способом, ніж звернення стягнення на його пенсію, також просить звернути стягнення на кошти, які будуть стягнуті за заміною сторони виконавчого провадження ВП №50376090.

Апелянт в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї викладених у відзиву, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Хвойний» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 35689,73 грн. та судові витрати в розмірі 300,35 грн., що разом складає 35990,08 грн.

30 березня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист №1519/2-5269/11, на підставі якого 27 квітня 2016 року постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження (ВП № 50989338).

В провадженні Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження (ВП№57376090) з примусового виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2014 року по цивільній справі №521/8912/14-ц, яким стягнуто з ПАТ «Українська страхова група «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_3 21829, 65 грн., з яких суму страхового відшкодування у розмірі 17624,0 грн. та пеню у розмірі 4204,65 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі №521/8912/14-ц було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні (ВП57376090), а саме вибулого стягувача ОСОБА_3 було замінено на її правонаступника ОСОБА_2

Згідно із ч. 1, 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України (в редакції Закону на час розгляду справи в суді першої інстанції) за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 435 ЦПК України.

Отже, звернути стягнення на належні боржнику від інших осіб кошти можливо лише у разі, коли такі кошти знаходяться на рахунках в установах банків та інших фінансових установах і безспірності права боржника на них.

При цьому, саме державний виконавець має право звернутися до суду на загальних підставах з поданням про стягнення належних боржнику коштів від іншої особи.

Проте, заявником не надано жодних доказів про наявність на рахунках банків та інших фінансових установах належних йому коштів від ПАТ «Українська страхова група «Гарант-Авто».

Факт наявності відкритого виконавчого провадження (ВП№57376090) з примусового виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2014 року по цивільній справі №521/8912/14-ц щодо стягнення грошових коштів у розмірі 21829,65 гривень з ПАТ «УСК «Гарант-авто» не є тотожним наявності вказаних грошових коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах «Гарант-Авто».

З інформації, отриманої з автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України від 29 листопада 2017 року вбачається, що виконавче провадження (ВП№50376090) на даний час зупинено у звязку із надходженням ухвали Господарського суду м. Києва від 19 вересня 2016 року по справі №910/9445/16 про порушення провадження у справі про банкрутство боржника ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

25 жовтня 2016 року головним Державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження згідно п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У зведеному виконавчому проваджені (ВП№48038613), відкритому у відношенні ПАТ «УСК «Гарант-Авто», перебуває 1581 відкритих виконавчих проваджень. Це підтверджує факт неможливості виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року по цивільній справі №1519/2-5269/11 шляхом стягнення частини боргу на кошти, які належать боржнику від ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на підставі рішення суду.

За поданою заявою про зміну способу і порядку виконання рішення фактично йдеться про зміну сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження не регулюється ст. 373 ЦПК. Притягнення до участі у виконавчому провадженні іншого стягувача не є зміною способу та порядку виконання рішення суду.

Як на підставу задоволення скарги, апелянт посилається на неможливість добровільного виконання ним рішення суду іншим способом, ніж звернення стягнення на його пенсію за інвалідністю. Посилання апелянта на можливість стягнути частини боргу на кошти, які належать боржнику від ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на підставі рішення суду були ретельно вивчені судом першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо неможливості встановлення виконання судового рішення в такий спосіб, оскільки в заяві не йдеться про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надані.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення порядку та способу виконання рішення суду. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 375 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим кодексом.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

ОСОБА_4