УХВАЛА

11 квітня 2018 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Куцоконь Ю.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про повернення судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2017 року до Рівненського міського суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, разом з заявою про забезпечення доказів, поданий від імені ОСОБА_1 її представником адвокатом ОСОБА_2, який був зданий на пошту 14 грудня 2017 року.

Оскільки заява про забезпечення доказів не відповідала вимогам статті 134,137 ЦПК України та не була оплачена судовим збором, про що свідчить акт Рівненського міського суду складений 18 грудня 2017 року та підписаний працівниками канцелярії Рівненського міського суду про відсутність у матеріалах долучених до позову квитанції судового збору по заяві про забезпечення доказів, заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів ухвалою суду від 19 грудня 2017 року було залишено без руху. ОСОБА_1 надано пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви.

Станом на 20 лютого 2018 року ОСОБА_1 вимог ухвали суду від 19 грудня 2017 року на виконала, недоліків заяви не усунула, судовий збір не сплатила, тому 20 лютого 2018 року даний позов з додатками було повернуто ОСОБА_1

03 квітня 2018 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про повернення судового збору по справі, до заяви долучено квитанцію від 29 вересня 2017 року про сплату судового збору на суму 320 гривень.

Вказана заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно Інструкції «Діловодства в загальних судах» в заведену на справу карточку вбиваються реквізити оплаченого судового збору, а оплата звіряється казначейськими органами.

В даному випадку позивач при зверненні до суду з заявою про забезпечення доказів 18 грудня 2017 року не подала суду оригінал квитанції судового збору, відповідно інформації про сплату судового збору в карточку справи не було внесено, що свідчить про те, що судовий збір не сплачувався.

Крім того, долучена до заяви від 03 квітня 2018 року квитанція про сплату судового збору датована 29 вересня 2017 року, в той час як позов подавався 18 грудня 2017 року. Позивачем не надано суду доказів того, що квитанція від 29 вересня 2017 року стосується заяви поданої до суду 18 грудня 2017 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Зважаючи на викладене, у суду немає підстав вважати сплаченим ОСОБА_1 судового збору за подачу заяви про забезпечення доказів, а тому і підстави його повертати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про повернення судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за заявою про витребування доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Куцоконь Ю.П.