ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1218/18 Справа № 208/2984/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С.М. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

12 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона працює в управлінні освіти і науки Дніпродзержинської міської ради з 23 січня 2004 року по даний час та з 2004 року призначена на посаду спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління освіти і науки міської ради. При призначені її на посаду були роз'яснені права та обов'язки як спеціаліста Інспекторсько-методичної служби, але в листопаді вона дізналась, що вона отримувала заробітну плату як методист Інспекторсько-методичної служби управління освіти і науки міської ради. В результаті звернень позивача до різних органів у трудовій книжки ОСОБА_1 з 2015 року стали вносити записи про недійсність запису про призначення її на посаду спеціаліста ІМС та різні записи про визначення попередніх записів недійсними, датовані 2013- 2014 роками. Наказом управління освіти і науки міської ради №270 ос-т від 31 грудня 2015 року її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності внаслідок того, що на думку начальника управління Баштаненко О.М. вона нібито порушувала трудову дисципліну, а саме п. 6.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку від 01 серпня 2014 року. Вважає даний наказ незаконним, таким, що винесений з особистих мотивів керівника, є наслідком мобінгу, тобто морального переслідування на робочому місці. Вона, позивач, діяла у відповідності зі своїми посадовими обов'язками та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Оскільки наявні підстави для визнання наказу від 31 грудня 2015 року № 270 незаконним, і наказ управління освіти і науки №270-к/т-м від 30 травня 2016 року про дострокове зняття догани з ОСОБА_1 методиста методичного кабінету управління освіти і науки міської ради, оголошену наказом по управлінню від 31 грудня 2015 року №270 ос-т "Про дисциплінарне стягнення" підлягає скасуванню. Окрім цього, діями відповідача завдано позивачу моральну шкоду, яку вона оцінює в 20000,00 грн., тому що неправомірний наказ вніс тяжкі вимушені зміни у її життєві та виробничі стосунки, принизив її честь та гідність, призвів до зниження престижу та ділової репутації, змінив ставлення до неї колег, осіб з якими вона співпрацює, ускладнивши виконання посадових обов'язків; відновити попередній стан буде вкрай важко. Строк для звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин, оскільки вона вчасно звернулась до суду із позовом, але помилково в порядку адміністративного судочинства, ухвалою суду провадження було закрито та вона одразу звернулась із позовом в порядку цивільного судочинства. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просила:

визнати поважними причини пропуску строків звернення її з даним позовом та поновити цей строк;

визнати незаконними та скасувати наказ управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.»;

визнати видання наказу управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.» як такий, що виданий з особистих мотивів Баштаненко О.М. і є службовим переслідуванням ОСОБА_1 на робочому місці;

скасувати наказ управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270-к/тм від 30 травня 2016 року «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1.»;

зобов'язати управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради принести позивачу публічне вибачення;

стягнути з управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.;

визнати факт, що ОСОБА_1 на час видання наказу управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.» працювала на посаді спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради (а.с. 4-5, 169-175 т.1).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі (а.с. 264-267 т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 з 23 січня 2004 року була прийнята на роботу в управлінні освіти і науки Дніпродзержинської міської ради (Департамент з гуманітарних питань Кам'янської міської ради), що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 6-9 т.1).

Відповідно до запису №18 у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста ІМС (Інспекторсько-методичної служби) управління освіти і науки по переводу (п. 5 ст. 36 КзпП України) на підставі наказу №19 від 26.01.2004 року (а.с. 8 т.1).

Згідно запису №19 у трудовій книжці ОСОБА_1, запис за №18 недійсний; позивача призначено на посаду методиста Інспекторсько-методичної служби управління освіти і науки по переводу з 23.01.2004 року згідно «наказу №70 від 14.08.2014 року №90-к-п» (а.с. 8 т.1).

Також, згідно копії трудової книжки ОСОБА_1, в ній містяться наступні записи:

- №20 від 01.11.2013 року - «Вважати методистом методичного кабінету управління освіти і науки міської ради»; наказу УОіН від 01.11.2013 року №402 (а.с. 9 т.1);

- №21 (без дати) - «пункт 19 перенесено до п. 22» (а.с. 9 т.1);

- №22 від 14.08.2014 року - «Запис №18 недійсний. Призначити на посаду методиста Інспекторсько-методичної служби управління освіти і науки по переводу з 23.01.2004 року»; наказ УОіН від 14.08.2014 року №90-к-п (а.с. 9 т.1);

- №23 (без дати) - «Записи №18, 19, 20, 21, 22 вважати недійсними» (а.с. 9 т.1);

- №24 від 23.01.2004 року - «Призначена на посаду методиста методичного кабінету управління освіти і науки по переводу»; наказу УОіН від 18.03.2016 року №214 к/тр (а.с. 9 т.1);

- №25 - назва управління освіти і науки виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради змінена на управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради на підставі рішення сесії ДМР від 29.03.2013 року №759-33/VI (а.с. 9 зворот т.1);

- №26 (без дати) - «Запис за №25 вважати недійсним»;

- №27 - назва управління освіти і науки виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради змінена на управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради на підставі рішення сесії міської ради від 27.12.2006 року №903 (а.с. 9 зворот т.1).

Встановлено, що наказом Управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, правонаступником якого є Департамент з гуманітарних питань Кам'янської міської ради, №270 ос-т від 31 грудня 2015 року "Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1." методиста методичного кабінету управління освіти і науки міської ради ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення їй догани (а.с. 10 т.1).

Зі змісту вказаного вище наказу №270 ос-т від 31 грудня 2015 року вбачається, зокрема, що 11 грудня 2015 року методист методичного кабінету управління освіти і науки міської ради ОСОБА_1 запізнилась з обідньої перерви на 15 хвилин, а 18 грудня 2015 року у період з 10.00 год. до 11.00 год. та з 14.00 год. по 16.00 год. ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з метою відвідування Державного професійного технічного навчального закладу "Дніпродзержинський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів", що засвідчується записом у журналі обліку виходів працівників УОіН до закладів освіти та на підприємства і організації (а.с. 10 т.1).

Також в наказі №270 ос-т від 31 грудня 2015 року зазначено, зокрема, що 24 грудня 2015 року позивач зробила запис у журналі обліку виходів працівників про її відвідування засідання громадської організації - краєзнавчого товариства "Кам'янське-Дніпродзержинськ" з 16.00 год. до 17.00 год.

В наказі №270 ос-т від 31 грудня 2015 року роботодавцем стверджується, що відсутність ОСОБА_1 18.12.2015 року та 24.12.2015 року на робочому місці, у зв'язку з необхідністю відвідування зазначених вище закладів, не погоджувалась з керівництвом управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради (а.с. 10 т.1).

Наказом управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради №270-к/тм від 30.05.2016 року «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1.» згідно з поданням виконуючого обов'язки завідувача методичним кабінетом від 30.05.2016 року №1217/01-12, враховуючи дотримання виконання посадових обов'язків, відповідальне ставлення до доручених справ, достроково знято догану з ОСОБА_1, оголошену наказом №270 ос-т від 31.12.2015 року "Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1." (а.с. 43 т.1).

Відповідно до пункту п. 6.1.2.1 розділу VI Робочий час Правил внутрішнього розпорядку управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, затверджених наказом управління освіти і науки міської ради від 01.08.2014 року №224, встановлено для працівників управління початок роботи - 8.00 год., закінчення роботи - 17.00, в п'ятницю - 16.00 год.; перерва для відпочинку і харчування з 12.00 до 12.45 год. (з понеділка по четвер), з 12.00 год. до 13.00 год. у п'ятницю (а.с.11-16 т.1).

Пунктом 6.1.3 вказаних вище правил внутрішнього розпорядку встановлено, зокрема, що працівникам забороняється залишати робочі місця без дозволу начальника управління; працівники у разі необхідності перш, ніж залишити місце для виконання службових обов'язків або з інших причин зобов'язані зробити відмітку в журналі обліку робочого часу встановленого зразка.

Також, згідно пункту 2 Посадових обов'язків спеціаліста інспекторсько-методичної служби з питань виховної роботи управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, з якими позивача було ознайомлено 20.12.2011 року, основними функціями є навчально-методичне діагностично-експертне, консультативне, інформаційне забезпечення виховного процесу в навчальних закладах міста (а.с. 17-18 т.1).

У пункті 3.1 вказаних вище посадових обов'язків визначено, що спеціаліст інспекторсько-методичної служби з питань виховної роботи здійснює інспекторсько-методичну роботу з педагогами організаторами, здійснює їх вибір для участі в конкурсі "Педагог організатор року", готує методичні рекомендації щодо поліпшення діяльності органів учнівського самоврядування.

Відповідно до п. 3.3 Посадових обов'язків спеціаліста інспекторсько-методичної служби з питань виховної роботи управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, спеціаліст інспекторсько-методичної служби з питань виховної роботи організовує роботу шкільних музеїв, музейних кімнат, залів різних профілів і напрямків, здійснює контроль та облік, надає методичну допомогу тощо.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Відповідно до ч. 1 ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 1 ст.147-1 КзпП України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно статті 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Положеннями статті 150 вказаного вище кодексу передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, зокрема, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Аналіз вказаних вище норм трудового права дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов'язків.

Порушенням трудової дисципліни вважається недотримання правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов'язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність.

Факт порушення трудової дисципліни має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом задля того, щоб унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. З огляду на предмет позову, обов'язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни працівником покладено на роботодавця.

Законодавством не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, суд повинен виходити з конкретних обставин і представлених доказів.

Матеріалами справи підтверджено та визнано представником відповідача у судовому засіданні, що про відсутність позивачки на робочому місці 18 грудня 2015 року у період з 10.00 год. до 11.00 год. та з 14.00 год. по 16.00 год., у зв»язку з відвідуванням Державного професійного технічного навчального закладу "Дніпродзержинський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів", було вчасно здійснено запис у журналі обліку виходів працівників УОіН до закладів освіти та на підприємства і організації (а.с. 10 т.1), що відповідає вимогам пункту 6.1.3 Правил внутрішнього розпорядку.

У вказаному журналі наявний належний запис позивачки про те, що 24 грудня 2015 року з 16.00 год. до 17.00 год. вона була відсутня на робочому місці у зв»язку з відвідуванням засідання громадської організації - краєзнавчого товариства "Кам'янське-Дніпродзержинськ".

Відповідачем не оспорюється факт перебування позивачки у вищезазначений час у вказаних установах, що відповідає змісту записів у журналі обліку виходів працівників УОіН.

Спір між сторонами стосується питання щодо наявності у позивачки обов»язків здійснювати виходи до вищезазначених установ для виконання своїх трудових функцій.

Колегія приймає до уваги доводи позивача про те, що вона не була обізнана про зміну її посади зі спеціаліста ІМС (Інспекторсько-методичної служби) управління освіти і науки на посаду методиста Інспекторсько-методичної служби управління освіти і науки та у грудні 2015 року вважала, що виконує професійні функції спеціаліста, до обов»язків якого входить відвідування вищезазначених установ, що стверджується змістом відповідної посадової інструкції.

На спростовання таких доводів позивача відповідачем не представлено будь-яких доказів щодо ознайомлення даного працівника з наказами на підставі яких були внесені численні записи до трудової книжки позивача, зокрема і про зміну посади зі спеціаліста на посаду методиста.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що відповідачем не доведено виконання обов»язку роботодавця щодо створення для працівника сприятливих умов для здійснення останнім своїх трудових функцій. Зважаючи на відсутність вини позивача, підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці 18 грудня 2015 року у період з 10.00 год. до 11.00 год. та з 14.00 год. по 16.00 год. і 24 грудня 2015 року з 16.00 год. до 17.00 год. - не встановлені.

Крім того, колегія приходить до висновку про малозначність підстави для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани у зв»язку з фактом запізнення ОСОБА_1 з обідньої перерви на 15 хвилин 11 грудня 2015 року. Колегія приймає до уваги відсутність повторності (системного запізнення) таких порушень в діях позивача; враховує ненаведення роботодавцем доводів щодо настання несприятливих або негативних наслідків для відповідача, у зв'язку із запізненням позивача вказаного дня на 15 хвилин з обідньої перерви.

Крім того, судом встановлено, що раніше позивачка до дисциплінарної відповідальності відповідачем не притягалась, дисциплінарних проступків не вчиняла. Навпаки, перебуваючи у трудових стосунках з відповідачем, ОСОБА_1 отримувала заохочення у 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 роках, що підтверджується копіями почесної грамоти, грамот, подяк, подячним листом, наданими позивачем (а.с. 146, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 т.1).

Виходячи з наведеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши відсутність з'ясування роботодавцем поважності причин запізнення ОСОБА_1 з обідньої перерви на 15 хв.; приймаючи до уваги невідібрання відповідачем письмових пояснень з приводу вказаних вище фактів, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання незаконним наказу управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.».

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Колегія, враховуючи незаконне накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення їй догани, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на її користь моральної шкоди в необхідному та достатньому розмірі 1000,00 грн., в зв'язку з тим, що через незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачка відчувала моральні переживання, образу. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди колегія враховує, що оголошення догани не потягло змін у звичному для позивача способі життя, не спричинило необхідності вжиття додаткових зусиль для організації свого життя. Підстави для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі судом не встановлені.

На викладені вище факти місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до хибного висновку про дотримання відповідачем вимог трудового законодавства та спричинило ухвалення незаконного рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним наказу №270 ос-т від 31.12.2015 року "Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1." та стягнення моральної шкоди, яке підлягає скасування у вказаній частині з ухваленням у скасованій частині нового рішення про часткове задоволення вказаних вимог.

Разом з тим, в задоволенні вимоги про скасування наказу управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270-к/тм від 30 травня 2016 року «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1.» необхідно відмовити, оскільки на час постановлення вказаний наказ відповідав вимогам закону, прав та законних інтересів позивача не порушував. Крім того, питання скасування наказу №270-к/тм від 30 травня 2016 року відноситься до компетенції роботодавця; позовна вимога про скасування наказу, зважаючи, що позивач не просить визнати його незаконним, не є належним способом захисту трудових прав.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання факту, що ОСОБА_1 на час видання наказу управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.» працювала на посаді спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради. Враховуючи, що позивачкою в судовому порядку не оспорюється законність наказу УОіН від 14.08.2014 року №90-к-п (а.с. 9 т.1) про призначення позивачки на посаду методиста Інспекторсько-методичної служби управління освіти і науки по переводу з 23.01.2004 року, - позовна вимога про визнання вищезазначеного факту є неналежним способом захисту трудового права.

Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про вчинення керівником Баштаненко О.М. службового переслідування позивача на робочому місці, враховуючи представлені у справі письмові докази, пояснення допитаних місцевим судом свідків. Підстави для висновку, що оскаржуваний позивачкою наказ є наслідком переслідування позивача з боку керівника - відсутні.

При вирішенні питання щодо позовної вимоги про зобов'язання роботодавця принести публічне вибачення, колегія звертає увагу, що такий спосіб захисту не передбачений діючим трудовим законодавством. Позов, що розглядається заявлений позивачем саме за нормами законодавства про працю. Позивач не позбавлена можливості звернення до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації за нормами цивільного законодавства України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання видання наказу №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.» таким, що виданий з особистих мотивів Баштаненко О.М. і є службовим переслідуванням позивача на робочому місці; скасування наказу управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради №270-к/тм від 30 травня 2016 року «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1.»; зобов'язання відповідача принести ОСОБА_1 публічне вибачення; визнання факту, що позивач на час видання наказу №270 ос-т від 31 грудня 2015 року працювала на посаді спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради - є правильним по суті, підлягає залишенню без змін; рішення не може підлягати скасуванню з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчасно звернулась до суду із позовом про оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення, в порядку адміністративного судочинства; у зв'язку із закриттям провадження у справі, позивач одразу звернулась в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для поновлення позивачці строку на звернення до суду з даним позовом.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. із відповідача Департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради Дніпропетровської області пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним наказу №270 ос-т від 31.12.2015 року "Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1." та стягнення моральної шкоди - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Наказ управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області №270 ос-т від 31 грудня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1.» - визнати незаконними.

Стягнути з Департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради Дніпропетровської області () (Управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради Дніпропетровської області код () (Управління освіти та науки Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді