ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
Справа № 674/1387/17
Провадження № 22-ц/4820/232/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Ярмолюка О.І., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Журбіцький В.О.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №674/1387/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 року (суддя Артемчук В.М.) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль,

встановив:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом та просив визнати за ним право власності на рухоме майно - автомобіль марки DAIMLER-CHRYSLER 316, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Позов мотивовано тим, що 10 жовтня 2008 року він отримав у володіння та користування від ОСОБА_6 автомобіль марки DAIMLER-CHRYSLER 316, 2001 року випуску, та з цього часу відкрито, законно та без будь-яких перешкод володіє транспортним засобом. Транспортний засіб було отримано від відповідача на підставі розписки ОСОБА_6 про передачу йому спірного автомобіля в заставу. Зазначив, що до цього часу він продовжує користуватися ним, здійснює обслуговування та сплачує страхові платежі. У зв?язку з цим, просив визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль за набувальною давністю.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що чинним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Також, зазначив, що відповідачем подана заява про визнання позову. Однак, в матеріалах справи

___________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Артемчук В.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 2

відсутня ухвала суду про відмову у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову,

Представник апелянта ОСОБА_5 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Апелянт ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6, повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися. Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 подав заяву про слухання справи без його участі. Також, подав заяву, в якій зазначив про визнання апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_6

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що користування транспортним засобом позивачем здійснювалося на підставі договірних відносин, позивачу було достовірно відомо про власника майна, з волі якого він отримав спірний автомобіль, а тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на автомобіль. Також, заява про визнання позову не є безумовною підставою ухвалення рішення суду про задоволення позовних вимог, так як рішення повинно бути законним та обгрунтованим.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником автомобіля марки DAIMLER-CHRYSLER 316, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 3-м МРВ ДАІ м. Дунаївці УМВС України у Хмельницькій області 08.10.2008 року.

10 жовтня 2008 року ОСОБА_6 написав розписку, за умовами якої він отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 10000 Євро для придбання вантажного автомобіля за кордоном, а в заставу залишає позивачу автомобіль марки DAIMLER-CHRYSLER 316, реєстраційний номер НОМЕР_2.

З 2008 року ОСОБА_5 користується спірним транспортним засобом.

На даний час автомобіль арештований і знаходиться на продажі в мережі інтернет порталу OpenMarket, системи Сетам, що не оспорюється позивачем.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Так, відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України).

За загальним правилом стаття 344 ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю.

Зокрема, володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Тобто, в розумінні статті 344 ЦК України володілець за давністю володіння не має ніякого права на майно, а лише намагається набути право власності на майно.

Таким чином, набувальна власність поширюється на випадки фактичного безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад договору оренди, найму тощо виключає застосування набувальної давності.

Тобто, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах, у всіх випадках є не власник і, тим більше, власник ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння.

Крім того, право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в частині першій статті 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном).

Таким чином, позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном по волі власника і завжди знає, хто є її власником. Тобто виключено набуття права власності на майно, яке належить володільцю в силу певного титулу - оренди, найму, зберігання, оперативного управління, застави тощо. Такий володілець завжди знає похідний та обмежений характер свого права на майно, знає, що його право має певну підставу - право власності чи речове право іншої особи.

Як установлено судом, ОСОБА_5 добросовісно, відкрито та безперервно користувався спірним автомобілем, проте даний факт не є підставою для набуття ним права власності на це майно за набувальною давністю, оскільки набувальна давність поширюється тільки на випадки фактичного безтитульного володіння чужим майном.

В судовому засіданні представник апелянта підтвердив, що відповідач ОСОБА_6 передав позивачу реєстраційний документ на автомобіль.

Відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Оскільки позивач знав, що він користується спірним автомобілем, який йому не належить, на підставі реєстраційного документу на цей транспортний засіб, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль.

На підставі вищевикладеного, обґрунтованими є висновки суду про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону, а тому судом правильно не прийнято визнання позову відповідачем.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 липня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

О.І. Ярмолюк

Т.О. Янчук