ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2991/18
Провадження № 2-о/210/74/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" листопада 2018 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Семко Н. А.

за участі:

заявник ОСОБА_2

представник заявника ОСОБА_3

представник заінтересованої особи ОСОБА_4

свідок ОСОБА_2, ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_7, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Металургійного районного відділу у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року до суду звернувся ОСОБА_7 (надалі - Заявник) з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначає, що він є громадянином Республіки Азербайджан, постійно мешкає на території України на підставі посвідки на постійне. Звернувшись до Металургійною районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, останнім було надано роз'яснення про необхідність подання для оформлення набуття громадянства України відповідного рішення суду, яким має бути встановлено факт постійного проживання рідних брата чи сестри заявника. Заявник є рідним братом ОСОБА_2, що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Отже, Заявник має намір набути громадянство України за територіальним походженням, однак не має можливості надати документи свого рідного брата, ОСОБА_2, які б підтверджували факт постійного його проживання на території України до 24 серпня 1991 року. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення його права на набуття громадянства України.

В судовому засіданні Заявник та його представник вказану заяву підтримали та просили суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи поклався на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, показав, що брат заявника ОСОБА_2, проживав на території України до 1991 року. Вони разом проживали в робочому гуртожитку, який розташований на «Первом участке» з 1989 року. Жили в сусідніх кімнатах. Свідок приїхав до міста навчатись, потім пішли працювати і їм виділили кімнати у вказаному гуртожитку. Свідок зазначив, що приїхав саме до брата заявника, оскільки вони раніше проживали в одному селі.

Допитаний в судовому засіданні свідокОСОБА_5 показав, що брат заявника ОСОБА_2, проживав на території України до 1991 року, оскільки у 1989 році свідок приїхав до брата заявника у гуртожиток, який розташований по вул. Тбіліська, 12, проживали вони разом у кімнаті № 56, працювали на підприємстві.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, дав суду аналогічні покази, та зазначив, що приїхав до України у 1988 році та брат заявника ОСОБА_2 вже проживав на території України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав;

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України», всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Пунктом Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.91 року чи 13.11.91 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.91 року або 13.11.91 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) браг чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року па території. яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки. Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подай зобов'язання припинити тотемне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, громадянин Республіки Азербайджан, постійно мешкає на території України на підставі посвідки на постійне проживання НОМЕР_1, дата видачі: 21.12.2016р., орган, що видав: 1201 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

На підставі звернення ОСОБА_7 до Металургійною районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, останнім було надано роз'яснення за вих. № К-30зв від 03.05.2018 р., про необхідність подання для оформлення набуття громадянства України відповідного рішення суду, яким має бути встановлено факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що Заявник ОСОБА_7, є рідним братом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.нсерії НОМЕР_2, виданого 20.12.1962р., де в графі мати записана ОСОБА_13 в графі батько записаний ОСОБА_10 та свідоцтвом про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. серії НОМЕР_3, виданого 12.02.1972р., де в графі мати записана ОСОБА_11; в графі батько записаний ОСОБА_10 (а.с. 10, 11, 37, 38).

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.06.2018 року № 2380, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, місце проживання рідного брата заявника ОСОБА_7 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстроване у АДРЕСА_2 в період з 05.11.1990 р. по 22.05.1997 р. (а.с.12, 40-41).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.2007р. та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 13-15).

Таким чином, надаючи оцінку письмовим матеріалам справи у співвідношнні з наданими поясненнями свідків та учасників процесу, суд вважає, що в матеріалах справи наявні всі докази, що підтверджують факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року рідного брата заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Кара-чала, Сальянського району, Республіки Азербайджан.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст.1-13,76-81, 83,89, 223,293,315, 316, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_7, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Металургійного районного відділу у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року рідного брата заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Кара-чала, Сальянського району, Республіки Азербайджан.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 02 листопада 2018 року.

Суддя: В. Є. Сільченко