Справа № 462/4523/17 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/375/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 з обмеженою діяльністю "Агенція з повернення боргів "Рубікон" до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Агенція з повернення боргів "Рубікон" ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах заявленої суми позовних вимог в розмірі 10 710 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБ України 290337.00 гривень.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_4. Вважає ухвалу суду такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що позивач не вчиняв дій щодо повідомлення його про повернення грошових коштів. Стверджує, що між сторонами відсутній спір. Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить мотивів необхідності забезпечення позову. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу судді Залізничного районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд виходив з тих обставин, що вид забезпечення позову, про який просив позивач і який застосовано судом, а саме накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 в межах заявленої суми позовних вимог 10710 доларів США, відповідає позовним вимогам і є співмірним із такими. Окрім цього, суд прийшов до висновку, що доводи позивача про необхідність накладення арешту є обгрунтованими і таке забезпечення позову забезпечить реальне виконання рішення.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 21 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, предметом якого є грошові кошти у розмірі 10000.00 доларів США.

У подальшому, між ОСОБА_6 та ТОВ "Агенція з повернення боргів "Рубікон" було укладено договір відступлення права вимоги, в зв"язку з чим останній став новим кредитором грошових коштів в розмірі 10000 доларів США щодо ОСОБА_4.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_3 вказував, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від добровільного виконання грошових зобовязань, не реагує на письмові звернення позивача щодо повернення коштів, уникає зустрічей, а тому є підстави вважати, що відповідач вчинятиме дії, що в подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів погоджується з оскаржуваною ухвалою, оскільки між сторонами виник спір щодо заборгованості в розмірі 10710 доларів США, вжиті заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, і такий вид забезпечення позову є ефективним способом захисту прав позивача, який у випадку задоволення позовних вимог буде сприяти виконанню судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідач ОСОБА_4 являється власником квартири №7 в будинку №25 на вул. Патона у м. Львові, загальною площею 67,5 кв. м, земельної ділянки площею 0,154 га, що знаходиться за адресом: Львівська область Пустомитівський район с. Конопниця, а також нежитлового приміщення - комори в підвалі розміром 4,0 кв.м., що знаходиться у м. Львові на просп. Свободи, 22/1.

Окрім цього, вжиті судом заходи забезпечення позову не перешкоджатимуть ОСОБА_4 в можливості користуванням майном стосовно якого вжито заходи забезпечення позову.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2