Справа № 315/286/18
Номер провадження № 2/315/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.,

за участю секретаря Сухової С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 26.05.1998 року вона уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма господарчими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, 70224. Всі умови договору були виконані.

Далі в позові зазначила, що договір був укладений на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест» та внаслідок їхньої з продавцем правової необізнаності про необхідність нотаріального посвідчення до державної реєстрації, не був посвідчений нотаріально. Наразі ОСОБА_2 померла. Проте позивач не знає ні місця, ні дати її смерті, оскільки остання для неї чужа, невідома людина. Коло спадкоємців їй також невідоме.

Як вказала далі в позові позивач, 06.12.2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, з метою посвідчення договору дарування зазначеного житлового будинку своєму синові, проте державний нотаріус ОСОБА_3 розяснила їй, що відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору, про що нею була складена відповідна постанова.

Таким чином, як далі слідує з тексту позовної заяви, нотаріально посвідчити згаданий договір наразі вона не може, оскільки він вже зареєстрований в органах технічної інвентаризації. Вартість будинку становить 84575 грн. Відповідно до вибірки з інвентарної справи КП «Імпульс» Пологівської районної ради № б/н від 25.04.2017 року, станом на 25.04.2017 року нерухоме майно за адресою: вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, 70224, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.1998 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» за реєстром № ГН-68. ОСОБА_4 технічного паспорта на житловий будинок по вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, 70224, власником вказана ОСОБА_1

Далі позивач зазначила, що з часу придбання вона та її сімя проживають у вказаному будинку, зробили ремонт, добудови та привели земельну ділянку в належний вигляд. Самочинне будівництво відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. З договору купівлі-продажу слідує, що сторони домовилися стосовно всіх його істотних умов, тому вважає за можливе визнати договір дійсним. Додатково про те, що вона володіє будинком на законних підставах, свідчить також те, що їй належить на законних підставах земельна ділянка під зазначеним будинком. У зазначеному будинку вона та її сімя проживають протягом 20 років. Претензій від будь-кого відносно володіння та користування вказаним житловим будинком за увесь цей час не було. Біржова угода не була нотаріально посвідчена, що унеможливлює набуття нею на її підставі права власності на нерухоме майно та розпорядження ним. Володіння будинком є добросовісним, відкритим та безперервним, в звязку з чим прохає визнати за нею право власності житловий будинок за адресою: вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, 70224, з усіма надвірними будівлями та спорудами, за набувальною давністю.

В судове засідання позивач не зявилася, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала (а.с. 35).

В судове засідання представник відповідача Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області не зявився, подали через канцелярію суду письмовий відзив, в якому зазначили, що визнають заявлені позивачем вимоги та не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, прохали засідання проводити без їх участі (а.с. 32).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з усіма господарчими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, 70224, який був укладений 26.05.1998 року на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест», ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 вищевказаний будинок (а. с. 9).

ОСОБА_4 дубліката реєстраційного посвідчення від 22.06.2017 року, будинок в с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, по вул. Леніна, 91, зареєстрований за гр. ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі Договору купівлі-продажу від 26.05.1998 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» № ГН-68 (а.с. 10).

Відповідно до довідки КП «Імпульс» Пологівської райради від 25.04.2017 року, будинок за адресою: вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстровано за гр. ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 26.05.1998 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» № ГН-68. Даний правовстановлюючий документ КП «Імпульс» Пологівської районної ради зареєстровано на паперових носіях 30.05.1998 року, зареєстровано в реєстровій книзі № 34 за номером 207 (а.с. 11).

За даними технічного паспорту на садибний/індивідуальний/житловий будинок № 91 по вул. Центральна в с. Верхня Терса, власником значиться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Ід. № НОМЕР_1 (а.с. 12-15).

ОСОБА_4 з витягу зі звіту з незалежної оцінки, дата завершення складання звіту 18.05.2017 року, ринкова вартість обєкту оцінки складає 8457,5 грн. (а.с.16-18).

Відповідно до копії державного акту на право власності на землю серії І-ЗП № 019682, ОСОБА_1, яка мешкає в с. Верхня Терса, вул. Леніна, 91, на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.1998 року № ГН-69, передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,47 га, розташована на території с. Верхня Терса, вул. Леніна, 91, Верхньотерсянська сільська рада, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 212 (а.с. 19).

ОСОБА_4 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 26.10.2017 року, земельна ділянка кадастровий № :01:002:0048 площею 0,2224 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Верхня Терса, вул. Центральна, 91, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі цивільно-правового договору від 26.05.1998 року ГН-69, та посвідчується державним актом від 08.07.1998 року І-ЗП 019682 (а.с. 20-22).

ОСОБА_4 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 26.10.2017 року, земельна ділянка кадастровий № :01:002:0047 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Верхня Терса, вул. Центральна, 91, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі цивільно-правового договору від 26.05.1998 року ГН-69, та посвідчується державним актом від 08.07.1998 року І-ЗП 019682 (а.с. 23-25).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2017 року, державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору дарування житлового будинку за адресою: вул. Центральна (Леніна), буд. 91, с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, оскільки відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору (а.с. 26).

Таким чином, судом встановлено, що позивач понад 10 років фактично користується та володіє зазначеним домоволодінням, проте оскільки Біржова угода не була нотаріально посвідчена, це унеможливлює набуття нею на її підставі права власності на нерухоме майно та повного розпорядження ним.

Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений у 1998 році, до правовідносин слід застосовувати норми ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на зазначений період часу.

У відповідності до ст. 224 ЦК України в редакції 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору відповідно до ст. 47 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

В той же час, у відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Правовий статус земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, встановлений за матеріалами справи та свідчить про наявність у позивача права власності на неї.

Як передбачає ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном та виключає наявність у володільця певних правових підстав користування майном (наприклад, ордеру, договору найму, тощо). Володіння має бути відкритим, очевидним для третіх осіб. Позивач володів будинком відкрито, про це знали його власники та сусіди, зокрема які підтвердили це при опитувані їх депутатом місцевої ради при складанні довідки щодо фактичного місця проживання позивача.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

ОСОБА_4 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Дійсно, як зазначено у п. 6 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року, позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка знає, хто є власником.

Проте, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що колишній власник спірного житлового будинку ОСОБА_2 померла. З 1998 року ніхто зі спадкоємців ОСОБА_2 не з'являлися, будь-яких претензій позивачу не висували, відомості щодо їх наявності відсутні.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа майном і понад 19 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком № 91 по вул. Центральній в с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на вищезазначене нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СА № 072036 виданий 29.11.1995 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, рнокпп НОМЕР_1, право власності на житловий будинок № 91 по вул. Центральній (Леніна) в с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, 70224 з усіма надвірними господарськими будівлями та спорудами, а саме: А-житловий будинок (загальною площею 56,6 кв. м.); а, а1 прибудова; а2,а3 навіс; Б,З сарай; під Б погріб; В літня кухня; б, в, з навіс; Д, Е навіс; Ж гараж-сарай; И, К сарай; Г вбиральня душ; 1,4, 5 паркан; 2,6 ворота; 3, 7-10 хвіртка; 11 вигрібна яма, що належали ОСОБА_2, за набувальною давністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення повністю складене та підписане 10.04.2018 року.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_6