Справа № 686/3668/18
УХВАЛА

21 лютого 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №686/3668/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Одночасно представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом частково встановлено, що 25 квітня 2010 року сторони уклали шлюб. 11 липня 2017 року рішенням Хмельницького міськрайоного суду, вищевказаний шлюб було розірвано. У грудні 2010 року сторонами було придбано автомобідь марки «Opel Astra-H» д.н. НОМЕР_2, який був зареєстроний на відповідача ОСОБА_2.

Крім того до матеріалів справи надано копію свідоцтва про реєстрацю транспорного засобу за відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться вп. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали поданої директором заяви про забезпечення позову, а також матеріали позовної заяви, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що позивачем враховано співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки відповідачів, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується у випадку забезпечення позову в обов'язковому порядку у випадках передбачених ч. 3 цієї ж статті : якщо позивач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ( перебування) на території України та майна, що знаходиться на території України, а також суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У відповідності до ч.ч. 5-6, 8-10 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задоволити, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Визначені законом підстави для вжиття зустрічного забезпечення у даній справі станом на час розгляду клопотання відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заборонити відчужувати автомобіль НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_4 право власності зареєстровано за ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_3).

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали направити сторонам та для виконання регіональному сервісному центру МВС в Хмельницькій області (за адресою: 29000, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, 11/1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: С. Стефанишин