Справа № 380/151/16-ц Головуючий у І інстанції Косович Т. П.
Провадження № 22-ц/780/1701/18 Доповідач у 2 інстанції Фінагеєв В. О.
Категорія 19 10.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області

у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з СТОВ «Довіра» заподіяну шкоду, завдану у зв'язку з невиконанням умов попереднього договору купівлі-продажу комплексу будівель і споруд від 03 червня 2014 року в розмірі 368 575 грн.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що за правилами цивільного судочинства розглядаються усі справи, які не входять до справ, розгляд яких передбачено у порядку кримінального, господарського, адміністративного чи конституційного судочинства. У листопаді 2017 року апеляційний суд не закрив провадження у справі, а направив її на подальший розгляд до суду першої інстанції, хоча на той час було порушено справу про банкрутство. Справа, яка прийнята до провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути розглянута ним і у тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок зміни у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Зміни у складі відповідачів не відбулися. Закриття провадження у справі призведе до позбавлення права на захист, оскільки строк, протягом якого позивач міг звернутися до господарського суду з грошовими вимогами пройшов.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 16 березня 2018 року учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак, відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшли.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2014 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Довіра» було укладено попередній договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд. У зв'язку з невиконання умов договору у лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у порядку цивільного судочинства та просив стягнути кошти, які були ним сплачені на виконання умов вказаного договору.

Під час розгляду справи у суді постановою господарського суду Вінницької області від 20 червня 2017 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра» визнано банкрутом та введено процедуру ліквідації, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Томашука М.С.

Розглядаючи справу за позовом ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку про закриття провадження у справі, оскільки даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства в силу п. 8 ст. 20 ГПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 8 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, оскільки спір між сторонами виник з приводу невиконання відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд, а ОСОБА_2 звернувся за захистом свого майнового права та просить стягнути кошти, сплачені ним на виконання вказаного договору. Вказаний спір виник до оголошення відповідача банкрутом, а відтак провадження у справі відкрито обґрунтовано і справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Зазначені вимоги закону проігноровані судом першої інстанції, в результаті чого постановлено незаконну ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи за позовом ОСОБА_2 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Фінагеєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.