Справа № 742/3223/17 Провадження № 22-ц/795/227/2018 Головуючий у I інстанції - Циганко М. О. Доповідач - Скрипка А. А.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Тагієва С.Р., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

за участі: ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3,

ОСОБА_4, її представника - адвоката ОСОБА_5,

представників третіх осіб - Татаренко О.В., Чекаєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Циганка М.О. від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини, - треті особи: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила відібрати сина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, від його батька ОСОБА_2, і повернути дитину матері- ОСОБА_4 Вимоги заявленого позову позивач обґрунтовувала тим, що їх шлюб із ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу, за згодою сторін, син ОСОБА_8 залишився проживати із позивачем. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.11.2016 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, при цьому судом зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні із сином, та визначено відповідні способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. Позивач зазначає, що 19.07.2017 року ОСОБА_2 без повідомлень забрав дитину, і вчасно її не повернув. За результатами перевірки, проведеної органами поліції, було встановлено, що син ОСОБА_8 знаходиться за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_2 зобов'язався привезти сина за місцем проживання матері до початку навчального року. Проте, як вказує позивач, сина відповідач їй не привіз, ОСОБА_8 навчається у Прилуцькій гімназії та проживає разом із батьком у м.Прилуках. За даних обставин, з посиланням на статтю 162 Сімейного кодексу України, позивач просить відібрати сина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, від його батька ОСОБА_2, і повернути дитину матері - ОСОБА_4

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Відібрано у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, малолітнього сина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернуто його матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканці АДРЕСА_3. Допущено негайне виконання рішення суду в частині відібрання малолітньої дитини та повернення її матері. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 13.12.2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його ухвалено судом без додержання норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. ОСОБА_2 у доводах апеляційної скарги стверджує, що він на виконання рішення суду, в період літніх канікул 19.07.2017 року забрав сина ОСОБА_8 на два тижні за місцем свого проживання. При цьому, як вказує ОСОБА_2, він мав наміри повернути сина, проте, син ОСОБА_8 категорично відмовився повернутися до матері. Доводи апеляційної скарги вказують, що після вказаних подій відповідач влаштував сина на навчання до Прилуцької гімназії №5, також ОСОБА_8 відвідує репетиторів з математики та англійської мови, при цьому успішність навчання сина значно покращилась, відповідач повністю утримує сина. Доводи апеляційної скарги зазначають, що висновком органу опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 15.09.2017 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8. визнано за доцільне проживання ОСОБА_8 із матір'ю, при цьому, всупереч нормам закону, не було враховано думку дитини та відсутність її згоди на проживання разом із матір'ю. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивач приїздила до м.Прилуки забрати сина, проте, ОСОБА_8 категорично відмовився повертатись жити до матері. З посиланням на статті 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", ч.1 статті 3, статтю 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27.02.1991 року, статті 160, 161, 162, 171 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 зазначає, що вимоги заявленого позову є необґрунтованими, оскільки воля сина ОСОБА_8 на проживання разом із батьком відповідає його інтересам, і за даних обставин суд повинен був першочергово та якнайкраще забезпечити інтереси дитини. ОСОБА_2 у доводах апеляційної скарги стверджує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено без врахування інтересів дитини, при цьому суд при вирішенні даного спору по суті не заслуховував думку дитини, та не врахував, що рішення, яке ухвалено всупереч інтересам дитини, призведе до неможливості його виконання та спричинить психологічні травми дитині.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу у зв'язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.12.2017 року.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_5 вважали за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв'язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.12.2017 року.

У судовому засіданні апеляційного суду дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив, що він остаточно вирішив, що хоче проживати з татом ОСОБА_2 та бабусею у м.Прилуках, де він проживає і відвідує навчальний заклад.

Психолог Прилуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_11. в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що питання "сім'ї" для дитини дуже болюче. Дитина ображена розлученням матері з батьком та створенням нею нової сім'ї, при цьому не бажає згадувати про сім'ю, яка залишилась у м.Вільнянську. Під час проведення ряду діагностичних методик щодо з'ясування психологічного стану дитини виявлено, що з причини того, що мама має інший шлюб, дитина почуває себе некомфортно. Психолог ОСОБА_11 знає дитину з 27.09.2017 року, після того, як соціальний педагог гімназії №5 повідомив про існування родини, у якій вирішується вказане питання. Фахівцями проведено обстеження у відповідача вдома, проведені бесіди з татом та бабусею, до сім'ї претензій немає. Дитина ОСОБА_8 під час проходження першого тестування проявляв розгубленість, але вже під час тестування у грудні 2017 року результати тестів показали, що дитина почувається впевнено, покращився рівень навчання. На запитання представника відповідача в судовому засіданні відносно того, в якій родині дитині буде проживати краще, психолог ОСОБА_11 відповіла, що за даних обставин не має права надавати таку оцінку, але за результатами проведеної роботи може відповісти, що дитині в родині батька буде добре.

У судовому засіданні апеляційного суду представник органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області Татаренко О.В. пояснила, що перевіркою влітку 2017 року, у період канікул, було встановлено, що умови проживання дитини ОСОБА_8 у батька в м.Прилуки є комфортними, при цьому дитина виявила бажання проживати в сім'ї батька ОСОБА_2 Друга перевірка проводилася під час розгляду справи у суді, за результатами перевірки було встановлено,що умови проживання залишилися незмінними. При вирішенні даного спору по суті представник третьої особи просила врахувати інтереси дитини.

У судовому засіданні апеляційного суду представник органу опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області Чекаєва В.А. пояснила, що 29.11.2007 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області було розглянуто питання про розв'язання спору щодо відібрання малолітнього ОСОБА_8., при цьому прийнято рішення №3, відповідно до якого необхідно вважати за доцільне відібрати малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2, з метою повернення дитини для подальшого проживання разом із матір'ю ОСОБА_4

На запитання апеляційного суду представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення, що вказане рішення було прийнято без заслуховування пояснень та без врахування думок батька дитини ОСОБА_2 та самої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2017 року,- скасуванню. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне винести постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини, - треті особи: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області.

Задовольняючи вимоги заявленого позову про відібрання малолітньої дитини на підставі приписів ч.1 статті 162 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише за наявності виняткових обставин. І оскільки з матеріалів справи вбачається, що за час проживання малолітньої дитини із матір'ю ОСОБА_4, позивач турботливо ставилась до виховання та утримання дитини, позитивно характеризується за місцем проживання, утримує домашнє господарство, умови проживання є належними, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги заявленого позову є обґрунтованими. Також судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті прийнято до уваги ту обставину, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_8 станом на 07.08.2017 року становить 53 300 грн. 12 коп. За висновком органу опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації щодо розв'язання спору про відібрання дитини визнано за доцільне малолітньому ОСОБА_8 проживати разом з матір'ю.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.12.2017 року ухвалено судом при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також висновки суду не узгоджуються із приписами норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. Всупереч приписам статті 171 Сімейного кодексу України, яка регламентує врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не вислухана думка дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з приводу даного спору.

Згідно статті 3 (п.1) Конвенції про права дитини, 20.11.1989 року, (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частина 7 статті 7 Сімейного кодексу України регламентує, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що з 22.09.2006 року сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8. (а.с.9,10). Заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами даного спору було ухвалено Вільнянським районним судом Запорізької області 06.06.2013 року (а.с.4).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.11.2016 року (а.с.13-14), частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 із сином ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення батька з сином другої та четвертої суботи кожного місяця за місцем проживання дитини; систематичні побачення батька з сином в день народження дитини тривалістю 6 годин за місцем проживання дитини; систематичні побачення з сином строком на 1 тиждень в період зимових канікул за місцем проживання батька; систематичні побачення з сином строком на 2 тижні в період літніх канікул за місцем проживання батька та строком 2 тижні за місцем проживання дитини. Рішення набрало законної сили 22.11.2016 року.

Відповідно до висновку Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, від 15.09.2017 року №01-39/1096 (а.с.42-44), Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_4

Як вбачається з висновку про результати розгляду звернення ЄО №4969 від 18.08.2017 року, затвердженого т.в.о. начальника Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області (а.с.3), в ході проведення перевірки за зверненням ОСОБА_4 було встановлено, що малолітній ОСОБА_8., 2007 року народження, знаходиться за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зобов'язався привезти сина за місцем проживання матері до початку навчального року.

Згідно висновку від 05.12.2017 року №01-39/1352 Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розв'язання спору про відібрання малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52-55), 29.11.2007 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Вільнянської районної державної адміністрації розглянуто питання щодо розв'язання спору про відібрання малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, і прийнято рішення №3, яким необхідно вважати за доцільне відібрати малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2, з метою повернення дитини для подальшого проживання разом із матір'ю ОСОБА_4

На запитання апеляційного суду представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення, що вказане рішення було прийнято без заслуховування пояснень та без врахування думок батька дитини ОСОБА_2 та самої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4 від 30.08.2017 року, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.5), житлова площа двокімнатної квартири становить 55 кв.м. На даній площі мешкають: ОСОБА_4, 1984 року народження; ОСОБА_13, мати, 1951 року народження; ОСОБА_8., син, 2007 року народження; ОСОБА_14, син, 2015 року народження; ОСОБА_15, 1986 року народження, цивільний чоловік. Комісія, яка проводила обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4, у складі депутата Вільнянської міської ради Марченка В.О. та сусідів ОСОБА_17, ОСОБА_18, зробила висновки, що вказана квартира знаходиться у гарному стані. Діти забезпечені всім необхідним для навчання та відпочину, у дитини є власне виділене місце для занять, вільний доступ до комп'ютера, ноутбуку, планшету. У помешканні є всі належні умови для комфортного проживання та виховання дітей.

Матеріали справи містять в собі характеристику учня 5-Б класу Вільнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 ОСОБА_8., яка є позитивною (а.с.6).

Матеріали справи також містять в собі характеристику ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за підписом секретаря Вільнянської міської ради, яка є позитивною (а.с.11).

Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області Кулій Л.Г. 27.10.2017 року (а.с. 27), дитина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, із батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають у квартирі бабусі (матері батька) ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1. Квартира складається із трьох відповідно мебльованих кімнат, у дитини є окрема кімната, мебльована за призначенням. ОСОБА_8. забезпечений шкільним приладдям, сезонним одягом, продуктами харчування. Є куточок для відпочинку та проведення дозвілля. В родині панує взаєморозуміння. У помешканні за вказаною адресою створені всі відповідні умови для проживання дитини.

Згідно характеристики ОСОБА_8., 2007 року народження, учня 5-В класу Прилуцької гімназії №5 імені Віктора Андрійовича Затолокіна від 02.11.2017 року (а.с.58), за період навчання вересень-жовтень 2017 року ОСОБА_8. зарекомендував себе відповідальним, спокійним, вихованим, дисциплінованим учнем. Має достатній та середній рівень навчальних досягнень. На уроках уважний, але не завжди активний. Відповідально ставиться до виконання доручень. Уміє триматися в колективі, дотримується його вимог, підтримує дружні стосунки з однокласниками. Дорослі приділяють належну увагу навчанню та вихованню учня. ОСОБА_8 вчасно приходить до гімназії, завжди виконане домашнє завдання, має належний зовнішній вигляд.

За інформацією Прилуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Прилуцької міської ради Чернігівської області від 28.11.2017 року №01-05/685 (а.с.56), фахівцями центру було здійснено початкову оцінку потреб дитини (ОСОБА_8.,ІНФОРМАЦІЯ_1) та її сім'ї, і з'ясовано наступне: потреби дитини задовольняються у повній мірі, але є необхідність у консультації психолога. Вихованням займається переважно бабуся , так як батько постійно працює, але тато для сина є авторитетом. Середовище в родині задовільне, дитина адаптувалась. За результатами бесіди з хлопчиком виявилось, що дитина поважає і любить батька та бабусю, про матір дитина говорити не бажає. В результаті проведення ряду діагностичних методик було з'ясовано, що ОСОБА_8 чуттєвий та емоційний, схильний до вибіркового ставлення до дорослих, залежно від їх емоційного портрету, що склався завдяки спілкуванню. Хлопчик прагне похвали, заохочення, засмучується, якщо їх не одержує. В своїх взаємовідносинах між однолітків чи в родині добре знає, яке він має місце і статус. За методикою визначення самооцінки особистості визначено, що хлопчик має нормальний рівень самооцінки і адекватно сприймає власну особистість. Дитина виховується в сім'ї, де виконуються всі функції родини, панує любов, взаємоповага, розуміння, думка кожного члена сім'ї враховується.

Згідно довідок обласного комунального лікувально-профілактичного закладу ''Прилуцький наркологічний диспансер'' №816 від 01.11.2017 року та Прилуцької Центральної районної лікарні Чернігівської області від 01.11.2017 року (а.с.59), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не перебуває на обліку в наркодиспансері, та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_22 (а.с.60), ОСОБА_2 з 02.10.2017 року працює на посаді плиточника-облицювальника, посадовий оклад складає 3 500 грн.

Як вбачається із довідки ФОП ОСОБА_23 від 16.03.2018 року (а.с.150), ОСОБА_2 також працює у ФОП ОСОБА_23 на посаді адміністратора сайту з 01.11.2016 року по теперішній час, і його заробітна плата становить 4 200 грн.

Згідно довідки-характеристики комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області (а.с.61), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за аліментами Вільнянського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.8), заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_8 станом на 07.08.2017 року становить 53 300 грн.12 коп.

Згідно висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 19.03.2018 року №02-16/1105 (а.с.133), дитина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з матір'ю ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_3. З літа 2017 року ОСОБА_8. проживає з батьком в АДРЕСА_1. Службою у справах дітей міської ради встановлено наявність належних умов для проживання дитини. З'ясовано, що ОСОБА_2 позитивно характеризується, має постійний дохід, приділяє достатню увагу вихованню і навчанню ОСОБА_8. Він постійно відвідує школу, спілкується з учителями, бере активну участь у батьківських зборах, підтримує дружні стосунки із батьками класу. Для з'ясування думки дитини, з ОСОБА_8. була проведена бесіда. ОСОБА_8 підтвердив бажання проживати з батьком. За даних обставин орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає, що проживання ОСОБА_8. з батьком, ОСОБА_2, не суперечитиме інтересам дитини. При цьому, батьку дитини, ОСОБА_2, не чинити перешкоди стосовно спілкування дитини із матір'ю ОСОБА_4

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.12.2017 року про задоволення вимог заявленого позову ухвалено судом при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, при цьому висновки суду не узгоджуються із приписами норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідач, відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.11.2016 року (а.с.13-14), яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, у період літніх канікул, 19.07.2017 року забрав сина ОСОБА_8 на два тижні за місцем свого проживання. В подальшому син ОСОБА_8 у категоричній формі відмовився повертатися проживати до позивача. Позивач особисто приїздила до м.Прилуки забирати сина ОСОБА_8, проте, дитина відмовилась повертатися проживати до матері.

Статтею 51 Конституції України гарантовано кожному із подружжя рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі статтею 8 Закону України ''Про охорону дитинства'', кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 вказаного Закону регламентує, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статей 18 (п.1), 27 (п.1) Конвенції про права дитини (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 9 (п.1) Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Стаття 12 Конвенції про права дитини регламентує, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Аналогічні положення викладені у статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (дата підписання: 25.01.1996, дата ратифікації Україною: 03.08.2006, дата підписання від імені України: 07.05.1999, дата набрання чинності для України: 01.04.2007), яка регламентує, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловити її думки при вирішенні питань, які її стосуються, і приділити належну увагу думкам, висловленим дитиною.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні відповідних спорів, зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ''Савіни проти України'' (заява №39948/06), Страсбург, 18 грудня 2008 року. Зокрема, у п.59 даного рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей.

Апеляційний суд при цьому вважає за необхідне зазначити, що як встановлено в ході розгляду даної справи, думка дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заслуховувалась та, відповідно, не була прийнята до уваги як при наданні висновку від 05.12.2017 року №01-39/1352 органом опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розв'язання спору про відібрання малолітнього ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52-55), так і при розгляді даного спору по суті в суді першої інстанції.

На виконання приписів статті 171 Сімейного кодексу України, яка регламентує врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, в судовому засіданні апеляційного суду була заслухана думка дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Психолог Прилуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила готовність дитини до діалогу та спроможність надання відповідей на питання по суті даного спору.

В судовому засіданні апеляційного суду дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив, що проживати у м.Прилуках з бабусею, дідусем та татом йому подобається, він має свою кімнату, комп'ютер. Школа знаходиться через дорогу, вчиться він із задоволенням, більше за все подобається трудове навчання та фізкультура, у школі має багато друзів. У вільний час складає лего. З мамою спілкується рідко, вона йому дзвонить сама, питає як справи. Раніше проживав з мамою, там квартира менша на одну кімнату, своєї кімнати не було, через те, що є інша дитина. У майбутньому хоче проживати з татом та бабусею у м. Прилуках. Остаточно вирішив, що хоче проживати з татом та бабусею.

Психолог Прилуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що питання "сім'ї" для дитини дуже болюче. Дитина ображена розлученням матері з батьком та створенням нею нової сім'ї, при цьому не бажає згадувати про сім'ю, яка залишилась у м.Вільнянську. Під час проведення ряду діагностичних методик щодо з'ясування психологічного стану дитини виявлено, що з причини того, що мама має інший шлюб, дитина почуває себе некомфортно. Психолог ОСОБА_11 знає дитину з 27.09.2017 року, після того, як соціальний педагог гімназії №5 повідомив про існування родини, у якій вирішується вказане питання. Фахівцями проведено обстеження у відповідача вдома, проведені бесіди з татом та бабусею, до сім'ї претензій немає. Дитина ОСОБА_8 під час проходження першого тестування проявляв розгубленість, але вже під час тестування у грудні 2017 року результати тестів показали, що дитина почувається впевнено, покращився рівень навчання. На запитання представника відповідача в судовому засіданні відносно того, в якій родині дитині буде проживати краще, психолог ОСОБА_11 відповіла, що за даних обставин не має права надавати таку оцінку, але за результатами проведеної роботи може відповісти, що дитині в родині батька буде добре.

Відповідно до положень ч.1 статті 162 Сімейного кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Враховуючи вищенаведене, у тому числі, і бажання дитини залишитись проживати у родині батька та приймаючи до уваги фактичні обставини справи та норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги заявленого позову не підлягають задоволенню, оскільки обставини змінилися так, що повернення дитини ОСОБА_8 позивачу буде суперечити інтересам дитини.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи даний спір по суті, необхідно виходити із інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини та обов'язком батьків діяти в її інтересах.

Згідно статті 3 (п.1) Конвенції про права дитини, 20.11.1989 року, (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Приписи статті 141 Сімейного кодексу України регламентують рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини.

При цьому права дитини мають перевагу над правами батьків, у рішеннях, які стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Апеляційний суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору.

Вирішуючи даний спір по суті та виходячи із інтересів дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, апеляційний суд приймає до уваги умови життя дитини, умови її виховання, рівень матеріального забезпечення дитини. Зокрема, апеляційний суд приймає до уваги документально підтверджені обставини справи, а саме, що за місцем проживання батька дитина має окрему мебльовану за призначенням кімнату та куточок для відпочинку і проведення дозвілля (а.с.27), вихованням дитини ОСОБА_8 за місцем проживання батька займається як батько ОСОБА_2, так і бабуся ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4, в родині панує взаєморозуміння. Дитина ОСОБА_8 забезпечений шкільним приладдям, сезонним одягом, продуктами харчування (а.с.27). Як вбачається із характеристики ОСОБА_8., 2007 року народження, учня 5-В класу Прилуцької гімназії №5 імені Віктора Андрійовича Затолокіна (а.с.58), дорослі приділяють належну увагу навчанню та вихованню ОСОБА_8. За інформацією Прилуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Прилуцької міської ради Чернігівської області від 28.11.2017 року №01-05/685 (а.с.56), фахівцями центру було здійснено початкову оцінку потреб дитини (ОСОБА_8.,ІНФОРМАЦІЯ_1) та її сім'ї, а саме, сім'ї батька ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), і з'ясовано наступне: потреби дитини задовольняються у повній мірі, але є необхідність у консультації психолога. Дитина виховується в сім'ї, де виконуються всі функції родини, панує любов, взаємоповага, розуміння, думка кожного члена сім'ї враховується (визначено за результатами проективної методики ''Кактус'').

В судовому засіданні апеляційного суду дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив, що проживати у м.Прилуках з бабусею, дідусем та татом йому подобається, він має свою кімнату, комп'ютер. Школа знаходиться через дорогу, вчиться він із задоволенням. Остаточно вирішив, що хоче проживати з татом та бабусею у м.Прилуках, де він відвідує навчальний заклад.

Психолог Прилуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що дитина ОСОБА_8 під час проходження першого тестування проявляв розгубленість, але вже під час тестування у грудні 2017 року результати тестів показали, що дитина почувається впевнено, покращився рівень навчання.

Також при вирішенні даного спору по суті апеляційний суд приймає до уваги розширення кола родинних зв'язків дитини, а саме, наявність уваги до дитини ОСОБА_8 та її виховання не тільки матері ОСОБА_4, але і батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_20

Апеляційний суд також враховує бажання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишитися проживати у м.Прилуках із батьком та бабусею, де він проживає і відвідує навчальний заклад.

Згідно висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 19.03.2018 року №02-16/1105 (а.с.133), дитина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з матір'ю ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_3. З літа 2017 року ОСОБА_8. проживає з батьком в АДРЕСА_1. Службою у справах дітей міської ради встановлено наявність належних умов для проживання дитини. З'ясовано, що ОСОБА_2 позитивно характеризується, має постійний дохід,приділяє достатню увагу вихованню і навчанню ОСОБА_8. Він постійно відвідує школу, спілкується з учителями, бере активну участь у батьківських зборах, підтримує дружні стосунки із батьками класу. Для з'ясування думки дитини, з ОСОБА_8. була проведена бесіда. ОСОБА_8 підтвердив бажання проживати з батьком. За даних обставин орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає, що проживання ОСОБА_8. з батьком, ОСОБА_2, не суперечитиме інтересам дитини. При цьому, батьку дитини, ОСОБА_2, не чинити перешкоди стосовно спілкування дитини із матір'ю ОСОБА_4

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги приписи ч.1, ч.2 статті 171 Сімейного кодексу України, статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, статті 12 Конвенції про права дитини, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2017 року. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне винести постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини, - треті особи: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області.

Керуючись статтею 141 Сімейного Кодексу України, статтями: 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини, - треті особи: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 10.04.2018 року.

Головуючий:Судді: