1Справа № 335/8987/18 2-н/335/331/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у видачі судового наказу
03 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення,
ВСТАНОВИВ:
02 серпня 2018 року заявник КП «Водоканал» звернувся до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення за період з 01 жовтня 2013 року по 31 травня 2018 року у сумі 16 432 грн. 57 коп.
При перевірці вказаної заяви, встановлено, що вона подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а саме.
У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Всупереч вимогам закону, до поданої заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким заявником предявлено вимоги про стягнення з боржника грошової заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 31 травня 2018 року.
Крім того, як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Із заяви КП «Водоканал» та доданих до неї документів випливає, що підприємством 02 серпня 2018 року заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за спожиту воду і послуги каналізації за привод з 01 жовтня 2013 року по 31 травня 2018 року, що свідчить про пропуск заявником позовної давності.
Враховуючи викладене, такі вимоги можуть бути вирішені лише у позовному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
У звязку з наведеним, у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Водоканал» слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-165, 353 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту воду і послуги водовідведення.
Надіслати копію ухвали заявникові.
Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області у порядку, встановленому ЦПК України, протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 03 серпня 2018 року.

Суддя В.О. Макаров