ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/180/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Дубова М.В., Журбіцький В.О.,

за участю: представника апелянта - Прядуна Р.В.,

представника позивача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/18381/17 за апеляційною скаргою Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_6 до Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру, тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини Полончук Тетяни Миколаївни про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати наказ №8-к від 19 лютого 2018 року головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру про внесення змін до наказу №64-к від 14 серпня 2017 року; визнати незаконним та скасувати наказ №76-к від 02 жовтня 2017 року головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру про внесення змін до наказу №64-к від 15 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_6; визнати незаконним та скасувати наказ №64-к від 15 серпня 2017 року т.в.о. головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру про звільнення ОСОБА_6 та поновити його на посаді завідувача господарством Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру; стягнути з Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на користь ОСОБА_6 оплату за час вимушеного прогулу та 20000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 14 серпня 2017 року наказом №64-к т.в.о. головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру його було звільнено з 15 серпня 2017 року з посади завідувача господарства на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України за прогул. Дане звільнення вважає незаконним, оскільки 15 серпня 2017 року він перебував на лікуванні. Свої обов'язки виконував вчасно та добросовісно, відвідував ___________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія 54

роботу постійно, крім випадків перебування на лікарняному. Згодом, йому стало відомо про існування наказу т.в.о. головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру №76 від 02 жовтня 2017 року, яким змінено наказ №64-к від 14 серпня 2017 року, а саме дату звільнення з 15 серпня 2017 року на 18 серпня 2017 року та наказ №8-к від 19 лютого 2018 року головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру про внесення змін до наказу №64-к від 14 серпня 2017 року, яким змінено мотивувальну частину наказу №64-к від 14 серпня 2017 року. При цьому зазначив, що в наказі зазначено, що він був відсутній на роботі у робочі дні з 17.07.2017 року по 21.07.2017 року, з 24.07.2017 року по 28.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 07.08.2017 року по 10.08.2017 року, а також не повідомив про причини неявки. Звертає увагу на те, що у вказані періоди, крім тих, коли позивач перебував на лікарняному, він приходив на роботу, однак головний лікар надавав усні розпорядження йти додому. Вважає, що порушена процедура звільнення, оскільки він не отримував належного повідомлення про засідання профспілкового комітету. Через незаконне звільнення він зазнав моральних переживань, що полягають в порушенні нормальних життєвих зв'язків, а тому моральну шкоду оцінює у розмірі 20000грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини Полончук Тетяни Миколаївни від 14 серпня 2017 року №64-к про звільнення ОСОБА_6 з посади завідувача господарством Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул, поновивши його на попередній роботі. Стягнуто з Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 36683грн.50коп., моральну шкоду в сумі 10000грн. та судовий збір в сумі 640грн. В решті вимог позову - відмовлено. Стягнуто з Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на користь держави судовий збір в сумі 1280грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що від ОСОБА_6 не відбирались пояснення з приводу його відсутності на роботі, не складалися акти про можливу відмову його від надання таких пояснень. Позивача не було повідомлено належним чином про засідання профспілкового комітету Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру, у зв'язку з чим він був відсутній при розгляді подання про надання згоди на його звільнення з роботи. У зв'язку з цим, наказ №64-к від 14.08.2017 року про звільнення ОСОБА_6 з посади завідувача господарством Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру підлягає скасуванню, а позивача слід поновити на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Незаконне звільнення позивача призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, а тому на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 10000грн. Вимоги до тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини Полончук Т.М. є безпідставними, так як ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером.

В апеляційній скарзі представник апелянта Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру Прядун Р.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відсутність пояснень працівника не може бути підставою для визнання наказу про звільнення незаконним, якщо працівник вчинив дисциплінарний проступок, і наказ про звільнення обґрунтований відповідними доказами. Судом не враховано, що відповідно до ч.7 ст.43 КЗпП України рішення профспілкової організації не має імперативного значення для роботодавця, який за наявності на те підстав вправі звільнити винного працівника незалежно від згоди профспілки. Також, не досліджено судом і не надано оцінки доказам, які свідчать про вчинення прогулів позивачем.

Представник апелянта Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - Прядун Р.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_5, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні. Вважає, що позивача було звільнено у період тимчасової непрацездатності, не відібрано пояснення з приводу причин відсутності його на роботі та не повідомлено про засідання профспілкового комітету, на якому вирішувалося питання щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_6 Тому, суд першої інстанції правильно врахував допущені порушення законодавства та обґрунтовано поновив позивача на роботі, стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, спричинену незаконним звільненням.

Позивач ОСОБА_6 та третя особа без самостійний вимог Полончук Т.М.,повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що з липня 2015 року ОСОБА_6 працював на посаді завідувача господарства Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру.

Відповідно до вимог статті 57 КЗпП України час початку та закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Пунктом 5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру, графіку роботи господарського персоналу та індивідуального графіку роботи передбачено, що ОСОБА_6 повинен працювати 5-денний робочий тиждень з 9.00год. по 17год.15хв. кожного дня.

У періоди з 17.07.2017 року по 19.07.2017 року, 29.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 07.08.2017 року по 10.08.2017 року ОСОБА_6 був відсутній на роботі, причини неявки не повідомив.

14 серпня 2017 року наказом №64-к т.в.о. головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру позивача було звільнено з 15 серпня 2017 року з посади завідувача господарства на підставі п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул.

Наказом т.в.о. головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру №76-к від 02 жовтня 2017 року внесено зміни до наказу №64-к від 14 серпня 2017 року, а саме дату звільнення з 15 серпня 2017 року змінено на 18 серпня 2017 року.

Наказом головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру №8-к від 19 лютого 2018 року «Про внесення змін до наказу №64-к від 14 серпня 2017 року» змінено мотивувальну частину наказу №64-к від 14 серпня 2017 року та встановлено відсутність позивача на роботі у періоди з 17.07.2017 року по 19.07.2017 року, 29.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 07.08.2017 року по 10.08.2017 року без поважних причин, про причини неявки не повідомив.

Пунктом 4 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Колегія суддів приходить до висновку, що у періоди з 17.07.2017 року по 19.07.2017 року, 29.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 07.08.2017 року по 10.08.2017 року позивач був відсутній на роботі та не виконував свої посадові обов'язки, поважності причин відсутності на роботі у ці дні ОСОБА_6суду не надав, тобто скоїв прогул без поважних причин, а тому у Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру були правові підстави звільнити його з посади завідувача господарства Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Факт відсутності позивача на роботі у зазначені періоди підтверджуються доповідними та службовими записками, а також актами про відсутність позивача на робочому місці, копіями журналів обліку робочого часу та інформаційно-аналітичної документації, актами про відсутність на роботі.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у періоди з 17.07.2017 року по 19.07.2017 року, 29.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 07.08.2017 року по 10.08.2017 року позивач був відсутній на робочому місці з поважних причин.

Отже, суд апеляційної інстанції виходить з того, що при доведеності порушення працівником трудової дисципліни, не відібрання у нього письмових пояснень з приводу відсутності на роботі, не може бути підставою для визнання звільнення позивача незаконним. Разом з тим, вказані вимоги закону були дотримані відповідачем при звільненні позивача, зокрема, відповідач вимагав від позивача письмових пояснень, проте останній пояснень не надав. При розгляді справи позивачем також не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності його на роботі у вищезазначені періоди.

На засіданні профспілкового комітету Хмельницького обласного кардіодиспансеру надано згоду на звільнення з роботи ОСОБА_6 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул, що підтверджується протоколами №5 від 10.08.2017 року, №13 від 02.10.2017 року, №3 від 19.02.2018 року.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого вони внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Аналогічні положення передбачені ч. ч. 1-2 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Проте, позивач ОСОБА_6 не був присутній під час розгляду зазначеного подання, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення профспілковим комітетом ОСОБА_6 належним чином про дату, час та місце розгляду подання про його звільнення у зв'язку із прогулом.

За таких обставин, на засіданні профкому Хмельницького обласного кардіодиспансеру не було дотримано порядку надання згоди на звільнення працівника.

Відповідно до ч.9 ст.43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» згода профспілкового органу на звільнення не може бути визнана такою, що має юридичне значення, якщо не додержані вимоги про участь на засіданні цього органу більше половини його членів, або згода давалась на прохання службової особи, що не наділена правом прийняття і звільнення і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чи уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм права, колегія суддів приходить до висновку, що порушення порядку проведення засідання профспілкового комітету щодо надання згоди на звільнення не може бути підставою для поновлення працівника на роботі, оскільки суд першої інстанції не був позбавлений можливості запитати згодупрофспілкового органу на звільнення ОСОБА_6

Під час розгляду справи в апеляційному суді, профспілковим комітетом Хмельницького обласного кардіодиспансеру було повторно 23.11.2018 року розглянуто подання головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру від 08.11.2018 року та надано згоду на звільнення з роботи ОСОБА_6 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул, що підтверджується протоколом №5 від 23.11.2018 року.

Копія вказаного подання головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру від 08.11.2018 року та запрошення на засідання профспілкового комітету були направлені ОСОБА_6 та його представнику ОСОБА_5 цінними листами, тобто відповідачем були вжиті заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про засідання профкому щодо розгляду подання про надання згоди на його звільнення.

Оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів виходить з того, що 17.07.2017 року по 19.07.2017 року, 29.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 07.08.2017 року по 10.08.2017 року позивач був відсутній на робочому місці без поважних причин, а тому у Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру були правові підстави звільнити його з посади завідувача господарства Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

На підставі вищевикладеного, підстави для визнання незаконними та скасування оспорюваних наказів та поновлення позивача на роботі відсутні.

Оскільки відсутні підстави для поновлення позивача на роботі, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Вказані обставини суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У зв'язку з цим, судовий збір у сумі 2880грн., сплачений Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером, що підтверджується платіжним дорученням №839 від 27 серпня 2018 року, за подання апеляційної скарги, слід компенсувати апелянту за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Хмельницького обласного кардіологічного диспансерузадовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру, тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини Полончук Тетяни Миколаївни про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Судовий збір у сумі 2880грн. (платіжне доручення №839 від 27 серпня 2018 року), сплачений Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером (, місцезнаходження за адресою: вул. Володимирська, 85, м. Хмельницький), за подання апеляційної скарги, компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.В. Купельський

Т.О. Янчук