Номер провадження 2/754/6916/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кузнецової К.П.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 липня 2015 року НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1391. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 25.08.2004року задоволено позовні та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 300грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 01.12.2005 року задоволено апеляційну скаргу та зменшено розмір аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття в сумі 200грн в місяць. На даний час ОСОБА_3 навчається в 10 класі Спеціалізованої школи «Сузір'я» м.Вишгород, потребує значно більше матеріальних коштів на своє утримання, збільшилися потреби в навчанні та розвитку дитини. Аліменти не покривають мінімальних потреб дитини та є недостатніми для матеріального утримання дитини та її повноцінного духовного та фізичного розвитку. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд збільшити розмір аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, збільшити розмір аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав збільшення аліментів в розмірі 1000грн, просив задовольни стягнення з нього саме в такий сумі. Пояснював, що постійного заробітку не має і з нього стягуються аліменти ще на одну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500грн. Крім того має на утриманні сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 липня 2015 року НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1391, копія якого долучена до матеріалів судової справи.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 25.08.2004 року задоволено позовні та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 300грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 01.12.2005 року зменшено розмір аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття в сумі 200грн в місяць.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.11.2018, виданого старшим державним виконавцем Шавель О.В. на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва № 2-523 від 14.12.2004, стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 200грн щомісячно, заборгованість відсутня, існує переплати в розмірі 600грн.

Згідно із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.11.2018, виданого старшим державним виконавцем Шавель О.В. на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва № 2-4118 від 23.03.2009, стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 500грн щомісячно, заборгованість відсутня.

Як вбачається із Свідоцтва про народження НОМЕР_5, виданого 27.03.2018 - ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом встановлено, що донька сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матір'ю.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно частин 1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень; з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, аналізуючи вищевикладене та те, що позивачкою не було надано суду доказів на підтвердження реально отриманих відповідачем доходів, і беручи до уваги положення ст.182 Сімейного кодексу України, наявністю у відповідача на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, нерегулярного доходу, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1000грн до її повноліття. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80грн.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 80, 84, 180-184, 191 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 141, 263, 265, 354, 430ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1в розмірі 1000грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2018року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80рн.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний код: НОМЕР_2.

Повний текс складено підписано 10 грудня 2018 року.

Суддя В.В. Бабко