Єдиний унікальний номер 236/2121/17 Номер провадження 22-ц/4804/81/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Будулуци М.С.,

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.,

за участю секретаря: Самойленко Г.В.,

прокурора Сєрової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут Донецької області цивільну справу № 236/2121/17 за позовом керівника Слов'янської місцевої прокуратури до Лиманської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, про визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельних ділянок, загальною площею 222,1179 га, з апеляційною скаргу Лиманської міської ради Донецької області на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 серпня 2018 року (суддя Саржевська І.В., повне судове рішення виготовлено 15 серпня 2018 року), -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року керівник Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області Шилов В.С. звернувся з позовом до Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок загальною площею 222,1179 га та припинення виконання зобов'язань за цим договором на майбутнє.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що вказана позовна заява подається ним на захист порушених економічних інтересів держави у земельній сфері. Підставою для представництва в суді інтересів держави став факт укладання договору оренди земельних ділянок з порушенням вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про оцінку земель» та «Про оренду землі».

Інтереси держави у сфері захисту земельних правовідносин полягають у забезпеченні правомірного обігу майнових прав на земельні ділянки, додержання законодавчого порядку їх відчуження, а також у визнанні та захисту законних форм землекористування.

Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями сільськогосподарського призначення із порушенням встановленого порядку надання земель в оренду і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовом до суду в інтересах держави і представництва в суді інтересів держави у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ураховуючи, що Лиманська міська рада є одним з учасників спірних правовідносин, яким допущено порушення державних інтересів, вона виступає відповідачем у даній справі.

Порушення інтересів держави стали підставою для звернення керівника Слов'янської місцевої прокуратури з зазначеним позовом до суду та здійснення представництва інтересів держави в суді, відповідно до ст. 131-1 Конституції України, у виключному випадку і в порядку, що визначені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Встановлено, що на підставі рішення Краснолиманської міської ради № 6/19-1897 від 15 листопада 2012 року між Краснолиманською міською радою в особі міського голови ОСОБА_5 (як орендодавцем) та ОСОБА_2 (як орендарем) 29 березня 2013 року в реєстраційній службі зареєстровано договір оренди землі № 69/12 (далі - Договір), за якими орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 222,1179 га, які знаходиться за межами населених пунктів на території Краснолиманської міської ради Донецької області, запис в Державному реєстрі за №№ 597236; 598521; 599204; 599960; 600790; 601466; 602523; 603177; 603685. Договір укладено строком на 49 років.

На підставі договору та відповідно до акту про передачу та прийом земельних ділянок від 29 березня 2013 року, для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 передано в користування 9 земельних ділянок загальною площею 222,1179 га.

При цьому нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що передавалися в оренду, здійснена не була. Згідно з договором орендна плата вноситься орендарем щорічно в грошовій формі у розмірі 32 018,42 грн., обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

В подальшому 10 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір суборенди земельних ділянок.

Краснолиманська міська рада на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 25 березня 2016 року №7/8-244 перейменована на Лиманську міську раду.

Прокурор зазначав, що до 2013 року земельні ділянки державної форми власності надавались в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (або міських рад на відповідній території).

Однак, з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI, згідно з яким центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

Право оренди земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації такого права, в даному випадку, - з 29 березня 2013 року. Тобто, на час виникнення речового права на підставі оспорюваного договору рада не мала повноважень розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності. Отже, договір оренди земельних ділянок укладено суб'єктом, який не мав на це відповідних повноважень.

Оспорюваний договір оренди землі також не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV, оскільки не містить всіх істотних умов, передбачених законом.

Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм, строків, порядку її внесення та перегляду, відповідальності за її несплату; орендна плата визначається залежно від грошової оцінки земель.

Проте, у спірних правовідносинах сторонами не здійснювалась нормативна грошова оцінка землі. Технічна документація з визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок не розроблялась, погодження такої документації не здійснювалось, на розгляд сесії Лиманської міської ради така документація не виносилась, міською радою не затверджувалась. Нездійснення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є підставою для визнання договору оренди землі недійсним. Таким чином, невірно визначений розмір орендної плати, та як наслідок ненадходження до бюджету коштів, в розмірі, визначеному законодавством, чим порушуються інтереси держави.

Оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір суборенди на вказані земельні ділянки, а відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється, ОСОБА_3, як суборендаря, зазначено в позові в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

10 жовтня 2017 прокурор подав до суду заяву про зміну підстав позову (т.1 а.с. 114-126), в якій, окрім вказаних підстав пред'явлення позову, зазначив про недотримання учасниками спірних правовідносин вимог Закону України «Про фермерське господарство». За інформацію прокурора, відомості про створення ОСОБА_2 фермерського господарства чи оформлення суб'єкта господарювання (фізичної особи-підприємця) відсутні, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір суборенди вказаної земельної ділянки, який передбачає отримання прибутку.

Зазначив, що 16 липня 2015 року між Краснолиманською міською радою та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 69/12, п. 9 розділу «Орендна плата» договору викладено у такій редакції: Орендна плата вноситься орендарем з 01.01.2015 року у розмірі 75 903,44 грн. на рік без ПДВ, згідно розрахунку (додаток № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 р. № 1724).

10 грудня 2015 року Краснолиманська міська рада прийняла рішення № 7/2-20, відповідно до якого, ОСОБА_2 надано дозвіл на передачу в суборенду ОСОБА_3 орендованих земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Краснолиманської міської ради, яке підписав ОСОБА_2, не повідомивши про наявність у нього реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями (міського голови), що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно інформації головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у Лиманському районі від 14 червня 2017 року № 212, нормативно грошова оцінка земельних ділянок, за кадастровими номерами: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9 для ведення фермерського господарства на території Лиманської міської ради Донецької області та грошова оцінка земель сільськогосподарських угідь КСП «Ставки» Краснолиманського району Донецької області, затвердженого рішенням Краснолиманської міської ради від 24 лютого 2002 року № 151, не проводилась.

Згідно інформації Лиманської міської ради № 23360-02-7 від 16 червня 2017 року, питання про затвердження технічних документацій з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, згідно договору оренди землі № 69/12, укладеного 29 березня 2013 року між Краснолиманською міською радою та громадянином ОСОБА_2, на сесії Краснолиманської міської ради не виносились.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Проте, в порушення вищевказаних імперативних норм технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаних земельних ділянок не розроблялась і не погоджувалась, на розгляд Лиманської міської ради не надавалась, останньою не затверджувалася.

У зв'язку з цим невірно визначено розмір орендної плати, і як наслідок, до бюджету не надходять кошти у розмірі, визначеному законодавством, чи порушуються інтереси держави.

Надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення з порушенням вимог земельного законодавства завдає істотної шкоди економічним інтересам держави, унеможливлює надходження коштів у визначеному законом розмірі до бюджету, а й підриває авторитет державних органів, порушує встановлені на державному рівні принципи законності.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання недійсним такого правочину (ст. 215 ЦК України).

Порушення вимог чинного законодавства, допущені Лиманською міською радою під час надання у користування земельних ділянок комунальної власності, порушують інтереси власника землі - територіальної громади щодо розпорядження земельними ділянками, що в свою чергу призводить до порушень інтересів держави.

Оскільки Лиманська міська рада самостійно прийняла спірне рішення та була ініціатором укладання спірних договорів, дана позовна заява, як зазначив прокурор, подана в інтересах держави, та органи влади або посадові особи, які здійснюють захист державних інтересів, у спірних правовідносинах відсутні.

Окрім цього, відомості про створення ОСОБА_2 фермерського господарства чи оформлення суб'єкта господарювання - фізичної особи, у відповідності до вимог Закону України «Про фермерське господарство», відсутні.

Вказане свідчить про відсутність у ОСОБА_2 реального бажання займатися фермерською діяльністю, штучного використання процедури створення фермерського господарства для отримання земельних ділянок, передання їх у суборенду, без достатніх правових підстав.

Враховуючи викладене, встановлення факту недотримання сторонами договору оренди землі істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції чинній на час укладення правочину), вимог ст.ст. 13, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», не проведення нормативної грошової оцінки землі є підставою для визнання недійсним даного договору в судовому порядку.

Прокурор вважав належним способом захисту інтересів держави - визнання договору оренди землі недійсним та припинення за цим договором виконання зобов'язань на майбутнє, просив суд визнати недійсним договір оренди земельних ділянок загальною площею 222,1179 га, розташованих за межами населених пунктів на території колишньої Краснолиманської міської ради Донецької області, що укладений 29 березня 2013 року між Краснолиманською міською радою Донецької області та ОСОБА_2, та припинити виконання зобов'язань за цим договором на майбутнє. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури сплачений судовий збір (1600 грн.).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 серпня 2018 року позовні вимоги керівника Слов'янської місцевої прокуратури до Лиманської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельних ділянок, загальною площею 222,1179 га - задоволені частково.

Визнано недійсним договір оренди № 69/12 на земельні ділянки, з кадастровими номерами: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, загальною площею 222,1179 га, розташованих за межами населених пунктів на території колишньої Краснолиманської міської ради Донецької області, укладений 29 березня 2013 між Краснолиманською міською радою в особі міського голови ОСОБА_5 (як орендодавцем) та громадянином ОСОБА_2 (як орендарем), зареєстрований в Державному реєстрі за № 597236; № 598521; № 599204; № 599960; № 600790; № 601466; № 602523; № 603177; № 603685.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з відповідачів Лиманської міської ради Донецької області та ОСОБА_2 на користь Прокуратури Донецької витрати щодо сплати судового збору за подачу позову в розмірі 1600 гривень 00 копійок по 800 грн. з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач - Лиманська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявленого позову та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що на час реєстрації спірного договору оренди земельної ділянки факт належності земельної ділянки, саме державі, - не встановлено.

Позивач - Слов'янська місцева прокуратура не обґрунтувала підстав для представництва по даній цивільній справі, оскільки прокурором не дотримано вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а сам прокурор повинен був звернутися до Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області з повідомленням про представництво даного органу в Краснолиманському міському суді по даній справі, після чого повинен був звернутися як до Лиманської міської ради, так і до інших учасників справи з повідомленням про усунення недоліків у договорі оренди земельної ділянки.

Судом не враховано, що на час укладання договору оренди не було можливості для затвердження технічної документації з нормативно - грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення на землях державної власності, оскільки на території Краснолиманського району була відсутня районна рада або райдержадміністрація.

Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що договір не містить всіх істотних умов, передбачених Законом України «Про оренду землі», оскільки всі істотні умови, передбачені ст. 15 цього закону, в редакції, що діяла на час укладання договору, були визначені в договорі.

Крім того, під час державної реєстрації договору оренди відповідним органом державної влади, якому надана відповідна компетенція з державної реєстрації договорів, була проведена перевірка наданих документів, у тому числі тексту редакції договору на відповідність закону. За результатами такої перевірки здійснено висновок про відповідність договору чинному законодавству та можливості його державної реєстрації.

Укладений договір суборенди було узгоджено з головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області.

Крім того, відсутність у подальшому реєстрації фермерського господарства у встановленому законом порядку, не може бути підставою для визнання договору недійсним, а лише надає право для ініціювання питання про розірвання спірного договору.

Судом в рішенні не зазначено, в чому саме полягає недодержання вимог закону в момент укладання договору оренди, які є підставою для недійсності правочину. Оскільки договір оренди землі укладається на виконання рішення органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідного договору недійсним.

На думку відповідача, договір було укладено відповідно до чинного на момент укладання договору законодавства, та він є діючим.

Від керівника Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (т.1 а.с. 153-163).

У відзиву зазначено, що посилання відповідача на недоречність та незаконність участі прокуратури в цій справі є помилковим. Компетентним суб'єктом, який мав здійснювати захист вказаних інтересів держави у земельних відносинах, була Лиманська міська рада.

Враховуючи, що Лиманська міська рада є одним з учасників спірних правовідносин, яким допущено порушення державних інтересів, вона виступає відповідачем у справі. Таким чином, органи влади або посадові особи, які здійснюють захист державних інтересів, відсутні. У зв'язку з цим, прокурор самостійно представляє інтереси держави та звернувся до суду як позивач.

Також у відзиві зазначено, що про відсутність нормативної грошової оцінки землі за спірним договором органами прокуратури детально зазначено у позові, як і те, чому відсутність нормативної правової оцінки землі тягне за собою недійсність договору. На підтвердження правомірності позовних вимог Слов'янською місцевою прокуратурою наводилась правова позиція Верховного Суду України у постанові від 08 квітня 2015 року у справі 6-824цс16. Аналогічні висновки містяться у постановах від 20 травня 2015 року у справі № 3-70гс15, від 01 липня 2015 року у справі № 3-297гс15 та інші. В основу зазначених постанов покладено висновок про те, що спірний договір укладено з порушенням приписів статті 13 Закону України «Про оцінку землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Абзацом 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Втім, до договору додано розрахунок розміру орендної плати з посиланням на інше рішення Краснолиманської міської ради від 30 березня 2012 року № 6/14-1262 «Про внесення змін до рішення міської ради від 08 квітня 2011 року № 6/5-214»Про затвердження ставок орендної плати за землю на території Краснолиманської міської ради». При цьому, розрахунок орендної плати здійснено не на підставі нормативної грошової оцінки землі, а на підставі фіксованих ставок орендної плати за землю на території Краснолиманської міської ради (рілля 200 грн. за 1 га на рік, пасовища - 100 грн. за 1 га на рік).

Згідно інформації Лиманської міської ради № 23360-02-07 від 16 червня 2017 року, питання про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок згідно договорів оренди землі від 29 березня 2013 року, укладеного між Краснолиманською міською радою та ОСОБА_2 на сесії Краснолиманської міської ради не виносились.

Відповідно до листа відділу у Лиманському районі головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 230 від 23 червня 2017 року, по кожній земельній ділянці за спірним договором індивідуально нормативно грошова оцінка не проводилась.

Рішенням Краснолиманської міської ради № 6/19-1897 від 15 листопада 2012 року зазначено, що ОСОБА_2 необхідно виконати нормативно грошову оцінку земельних ділянок для нарахування орендної плати за землю.

Суд в рішенні дійшов вірного висновку, що відсутність нормативної грошової оцінки землі тягне за собою недійсність договору оренди земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земель є основною для визначення розміру орендної плати при укладенні договору оренди.

Крім того, за спірним договором ОСОБА_2 було передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства. Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства пов'язана з наданням йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою державної реєстрації фермерського господарства.

Відомості про створення ОСОБА_2 фермерського господарства чи оформлення суб'єкта господарювання - фізичної особи - підприємця відсутні. Вказане свідчить про відсутність у відповідача реального бажання займатись фермерською діяльністю, штучного використання процедури створення фермерського господарства для отримання в оренду земельних ділянок і передання їх в суборенду без достатніх правових підстав.

Прокурор Сєрова Н.С. в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги Лиманської міської ради, вважала їх безпідставними, просила відмовити в задоволенні скарги, а судове рішення суду - залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, але про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач ОСОБА_2 та представник Лиманської міської ради направили до апеляційного суду письмові клопотання про розгляд справи без їх присутності в судовому засіданні (т.2 а.с.224, 225, 227, 233, 234, 235,236, 237, 238, 239, 240, 242,242-243).

Відповідно вимог до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора Сєрової Н.С., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу Лиманської міської ради слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні неоспорені обставини.

Рішенням Краснолиманської міської ради від 15 листопада 2012 року № 6/19-1897 «Про затвердження проектів землеустрою…» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території Краснолиманської міської ради (за межами населених пунктів). Передано в оренду громадянину ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років земельні ділянки з кадастровим номерами № НОМЕР_1,№ НОМЕР_2,№ НОМЕР_3,№ НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9. Рекомендовано оформити договори оренди на земельні ділянки згідно діючого законодавства. (т.1, а.с.18).

29 березня 2013 року між Краснолиманською міською радою в особі міського голови ОСОБА_5 (як орендодавцем) та громадянином ОСОБА_2 (як орендарем), укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номерами № НОМЕР_1 площею 33,6739 га, із них в зоні дії обмежень та сервітутів - 3,2995 га; № НОМЕР_2 площею 9,8129 га; № НОМЕР_3 площею 54,5795 га; № НОМЕР_4 34,8744 га; № НОМЕР_5 площею 5,7355 га; № НОМЕР_6 площею 19,1997 га; № НОМЕР_7 площею 30,8495 га, із них в зоні дії обмежень та сервітутів 1,9007 га; № НОМЕР_8 площею 1,7014 га; № НОМЕР_9 площею 31,6911 га, розташованої на території Краснолиманської міської ради за межами населеного пункту (т.1, а.с. 19-21), зареєстрований в Державному реєстрі за № 597236; № 598521; № 599204; № 599960; № 600790; № 601466; № 602523; № 603177; № 603685(а.с.19-21).

Згідно з вказаним договором, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства; земельна ділянка розташована на території Краснолиманської міської ради (за межами населеного пункту), на вказаній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна орендодавця, а також інші об'єкти інфраструктури; земельна ділянка не має недоліків, які б перешкоджали її ефективному використанню; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: за кадастровими номерами № НОМЕР_1 - 567689,42грн.; № НОМЕР_2 - 165430,19 грн.; № НОМЕР_3 -920125,23 грн.; № НОМЕР_10,08 грн.; НОМЕР_11 - 17220,95 грн.; № НОМЕР_6 - 57647, 48 грн.; № НОМЕР_7 - 92626, 24 грн.; № НОМЕР_8 -5108,49 грн.; № НОМЕР_9 -95153,16 грн.; договір укладено на 49 років з моменту його державної реєстрації (п. п. 1-6, 8 договору).

Відповідно до п. 9 вказаного договору, орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем щорічно у грошовій формі у розмірі 32 018,42 грн. згідно з розрахунком (додаток № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року № 1724) (т.1 а.с. 32).

Обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, нормативної грошової оцінки землі та ставок орендної плати, затверджених рішенням Краснолиманської міської ради, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом (п.10,11,12 договору).

Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства; цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства; умовами збереження стану об'єкта оренди визначається використання земельної ділянки за цільовим призначенням (п. 14, 15, 16 договору).

Відповідно до пункту 34 договору оренди, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; смерті фізичної особи-орендаря; в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду (п. 35).

Додатками до вказаного договору є план (схема) меж земельної ділянки, на кожну окремо, розрахунок орендної плати за земельні ділянки (т.1 а.с.22-30). При цьому ставка земельного податку визначена в розмірі 200,00 грн. за 1 га - рілля, 100,00 грн. - пасовища (т.1 а.с. 32).

29 березня 2013 року складений акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду, який підписаний сторонами договору (т.1 а. с. 31).

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 85389320 від 20 квітня 2017 року, право оренди земельних ділянок зареєстровано Реєстраційною службою Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області 29 березня 2013 року за № 597236; № 598521; № 599204; № 599960; № 600790; № 601466; № 602523; № 603177; № 603685 (т.1 а.с.130-150).

10 грудня 2015 року між фізичною особою ОСОБА_2 (суборендодавець) та фізичною особою ОСОБА_3 (суборендар) укладено договір суборенди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Краснолиманської міської ради (за межами населеного пункту), з загальною площею 222,1179 га з кадастровими номерами: № НОМЕР_1,№ НОМЕР_2,№ НОМЕР_3,№ НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9(т.1, а.с.34-36).

Згідно умов договору, плата за суборенду за домовленістю сторін договору може здійснюватись як суборендодавцю, так і Краснолиманській міській раді в рахунок відповідної орендної плати (п.2.1). Суборендар сплачує плату за суборенду, розмір якої становить 75 903,44 грн. за рік. Цільовим призначенням земельної ділянки, яка передається в суборенду, є «для ведення фермерського господарства» (п.1.4); земельна ділянка передається суборендарю у платне володіння та користування на строк до 29 березня 2062 року, але у будь-якому разі не більше ніж на строк чинності договору оренди землі (п.1.5) (т.1 а.с. 33).

За повідомленням Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС України у Донецькій області від 02 червня 2017 року № 935/10/05-17-02 щодо нарахованих та сплачених податків за землю фізичною особою ОСОБА_2 на орендовану земельну ділянку площею 222,118 га, розташовану на території Краснолиманської міської ради, нараховано орендної плати в 2016 році - 90765,39 грн., здійснено повне перерахування орендної плати до бюджету, заборгованість відсутня (т.1, а. с. 43).

Згідно повідомлення Відділу у Лиманському району ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 14 червня 2017 року № 212, технічна документація про нормативну грошову оцінку на земельних ділянок з кадастровими номерами: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_11, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, до архіву Відділу не надходила (т.1, а.с.45).

За повідомленням виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 16 червня 2017 року № 2336-02-07, питання про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з договором оренди від 29.03.2013 року, укладеним між Краснолиманською міською радою та ОСОБА_2 (земельна ділянка з кадастровим номером № НОМЕР_1,№ НОМЕР_2,№ НОМЕР_3,№ НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7,№ НОМЕР_8, № НОМЕР_9, на сесії Краснолиманської (Лиманської) міської ради не виносилося (т.1 а.с.46).

З повідомлення Відділу у Лиманському району ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 23 червня 2017 року № 230 вбачається, що згідно проекту реформування, перерозподілу площ та грошової оцінки земель сільськогосподарських угідь КСП «Ставки» Краснолиманського району Донецької області, затвердженого рішенням Краснолиманської міської ради від 24 квітня 2002 року №151 площі сільськогосподарських угідь були розділені на землі колективної власності та на землі резервного фонду (т.1 а.с. 48).

До спірного договору додано розрахунок розміру орендної плати з посиланням на рішення Краснолиманської міської ради від 30 березня 2012 року № 6/14-1262 «Про внесення змін до рішення міської ради від 08.04.2011 р. № 6/5-214» «Про затвердження ставок орендної плати за землю на території Краснолиманської міської ради», який зроблений на підставі постанови КМУ від 13 грудня 2006 р. № 1724. Розрахунок орендної плати здійснено на підставі фіксованих ставок орендної плати за землю на території Краснолиманської міської ради (рілля 200 грн. за 1 га на рік, пасовища -100 грн. за 1 га на рік).

При цьому, пунктом 4.2 рішенням міської ради від 08 квітня 2011 року (розміщеного на офіційному сайті Лиманської міської ради з посиланням http://old.krliman.gov.ua) передбачено юридичним та фізичним особам, які орендують земельні ділянки за межами населених пунктів Краснолиманської міської ради, для встановлення орендної плати у відсотках до виконаної нормативної грошової оцінки, виконувати нормативну грошову оцінку землі та надавати її на затвердження сесії Краснолиманської міської ради. У разі невиконання нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановити ставку орендної плати в 10-ти кратному розмірі земельного податку.

25 березня 2016 року Краснолиманську міську раду перейменовано на Лиманську міську раду (інформація розміщена на офіційному сайті Лиманської міської ради з посиланням http://old.krliman.gov.ua).

Частково задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди земельної ділянки укладено суб'єктом, не уповноваженим законом на розпорядження землями державної форми власності. Враховуючи відсутність передбаченої законом нормативної грошової оцінки земельної ділянки та тривале, поза розумним строком, користування орендарем земельною ділянкою, переданою за цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства», суд першої інстанції дійшов висновку про визнання недійсним договору оренди № 69/12 на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1,№ НОМЕР_2,№ НОМЕР_3,№ НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7,№ НОМЕР_8, № НОМЕР_9, загальною площею 222,1179 га, розташованих за межами населених пунктів на території колишньої Краснолиманської міської ради Донецької області, укладеного 29 березня 2013 року між Краснолиманською міською радою та ОСОБА_2, зареєстрованого в Державному реєстрі за №№597236; 598521; 599204; 599960; 600790; 601466; 602523; 603177; 603685

Суд також зазначив, що в силу Закону договір вважається недійсним з моменту його підписання, а правовідношення за таким договором припиняються з моменту набрання чинності рішення суду, а тому, вимоги позивача в частині припинення прав та обов'язків на майбутнє є неприпустимим та задоволенню не підлягають.

Оскільки рішення суду оскаржується в частині визнання недійсним договору оренди землі № 69/12, суд апеляційної інстанції переглядає рішення саме в цій частині.

При вирішенні справи суд посилався на норми цивільного і земельного законодавства України, які регулюють виниклі спірні правовідносини.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо визнання недійсним договору оренди на земельні ділянки, загальною площею 222,1179 га, є правильними.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які виникли між відповідачами з приводу укладання договору оренди земельних ділянок, дав їм належну правову оцінку і обґрунтовано частково задовольнив позов прокурора.

Свої висновки суд належним чином мотивував та обґрунтував з посиланням на норми законодавства України.

Донецький апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача - Лиманської міської ради стосовно безпідставності часткового задоволення позову прокурора про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між Лиманською міською радою та ОСОБА_2 , загальною площею 222,1179 га, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим ч. 3 ст. 152 ЗК України.

За положеннями ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відносини, пов'язані з орендою землі для ведення фермерського господарства регулюються відповідними нормами ЦК України, ЗК України, законами України «Про фермерське господарство», «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладання договору оренди земельної ділянки), однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата, відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати при укладенні договору оренди.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що нормативна грошова оцінка - конкретна вартісна характеристика, яка містить низку етапів, передбачених чинним законодавством. Зокрема, це прийняття уповноваженим органом влади рішення щодо проведення нормативної грошової оцінки земель, розробка технічної документації грошової оцінки спеціальною установою, погодження технічної документації органами влади, прийняття відповідною радою рішення про затвердження технічної документації.

У справі, яка переглядається, прокурор оспорює дійсність договору оренди землі, укладеного 29 березня 2013 року з підстав відсутності нормативної грошової оцінки землі, яка є предметом спірного договору.

Враховуючи, що на момент укладення договору оренди землі не було проведено нормативної грошової оцінки земельних ділянок, та сторони оспорюваного договору не вчинили дій, спрямованих на приведення зазначених правочинів у відповідність до вимог закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ця обставина є безумовною підставою для визнання вчиненого правочину недійсним.

Крім того, відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються крім Земельного Кодексу України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (ст. 8 цього Закону).

Оскільки ОСОБА_2 не було надано суду доказів про використання земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що враховуючи вищенаведені норми закону неможливо без створення для цього безпосередньо юридичної особи для ведення фермерського господарства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що земельна ділянка використовувалась не за цільовим призначенням.

Крім того, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру, цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, договором оренди земельної ділянки незаконно змінено цільове призначення зазначеної земельної ділянки - на ведення фермерського господарства, що є недопустимим.

Також, відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», у разі якщо межі сіл, селищ, міст не встановлені відповідно до вимог статей 174, 175 та 176 Земельного кодексу України, визначення меж земель державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням меж населених пунктів, зазначених у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року.

Договір оренди земельної ділянки укладений 29 березня 2013 року, тобто вже після набрання чинності цього Закону.

В договорі оренди земельної ділянки зазначено (в п. 1), що земельна ділянка знаходиться на території Краснолиманської міської ради (за межами населеного пункту).

В матеріалах цивільної справи відсутні данні про те, що були встановлені інші межі Краснолиманської міської ради, ніж межи міста Лиман.

Тобто, визначення меж земель державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням меж населених пунктів, зазначених у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру, форма власності земельної ділянки державна.

Краснолиманська міська рада розпорядилась землею (надала в оренду), яка знаходилася у державній власності на момент укладення договору, що суперечить вимогам ч.ч. 3, 5 ст. 122 Земельного Кодексу України.

Таким чином, оспорюваний договір оренди земельної ділянки було укладено 29 березня 2013 року між громадянином ОСОБА_2 та Краснолиманською міською радою, яка на момент укладання цього договору не мала повноважень на розпорядження землями державної форми власності.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору оренди земельної ділянки) орендодавцем земельних ділянок виступив неповноважний орган та уклав цей договір оренди земельних ділянок із ОСОБА_2

Посилання апелянта на те, що прокуратура не обґрунтувала підстав для представництва по даній цивільній справі, оскільки прокурором не дотримано вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», то апеляційний суд вважає, що вони є помилковими.

Саме, порушення інтересів держави і стали підставою для звернення керівника Слов'янської місцевої прокуратури з зазначеним позовом до суду та здійснення ним представництва інтересів держави в суді, відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України, у виключному випадку і в порядку, визначеному ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Зокрема, за приписами ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З огляду на це, для представництва прокурором має бути наведено:

1) інтереси держави;

2) порушення вказаних інтересів;

3) наявність/відсутність компетентного суб'єкта владних повноважень щодо захисту інтересів держави;

4) у разі наявності вказаного суб'єкта, нездійснення або неналежне здійснення ним захисту інтересів держави.

Інтереси держави у сфері земельних правовідносин полягають у забезпечення правомірного обігу майнових прав на земельні ділянки, захисті та визнанні лише тих прав, які набуто та підтверджено у передбачений законом спосіб (ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 41 Конституції України).

Оскільки держава має захищати лише законно набуті майнові права, то її інтереси полягають у невизнанні та оспоренні договорів, укладених з порушенням вимог закону. Набуття прав на земельну ділянку сільськогосподарського призначення у спосіб, що суперечить закону, порушує порядок обігу майнових прав та нівелює інтереси держави у цій сфері.

Як зазначив прокурор у позові, з чим погодився і суд у рішенні, порушення державних інтересів відбулось внаслідок ігнорування сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельними ділянками, дотримання і виконання істотних умов договору оренди, тривале, поза розумним строком користування орендарем земельними ділянками, переданими йому «для ведення фермерського господарства» без створення такого господарства, тощо.

Відповідно до листа відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій об ласті від 05 грудня 2018 року, на підставі заяви Краснолиманської міської ради від 03 липня 2015 року до Державного земельного кадастру було внесено виправлення про форму власності на земельні ділянки. Так, форма власності спірних земельних ділянок - комунальна. Розпорядником земель є Лиманська міська рада. А тому компетентним суб'єктом, який мав здійснювати захист вказаних інтересів держави, є міська рада.

Враховуючи, що Лиманська міська рада є одним з учасників спірних правовідносин, яким допущено порушення державних інтересів, вона виступає відповідачем у даній справі.

Компетентним суб'єктом владних повноважень, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин на території Донецької області є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (п.1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області», затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2016 року № 1391/29521, постанова Кабінету Міністрів України № 5 від 14 січня 2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру»).

Відповідно до ч.1 ст. 15-2 ЗК України, до повноважень державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, зокрема, за: дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Разом з тим, Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області не здійснюється захист інтересів держави у цій справі, оскільки до повноважень цього органу не належить звертатися до суду з позовом про визнання недійсним правочинів, оскільки це не передбачено ані Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру у Донецькій області, ані Положенням про Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, яке є третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не було стороною оспорюваного договору та органом, який уклав спірний договір.

Таким чином, органи влади або посадові особи, які здійснюють захист державних інтересів у спірних правовідносинах відсутні.

Враховуючи викладене, у даній справі прокурор правомірно зазначив підстави для представництва інтересів держави і виступив самостійним позивачем.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що згідно з частиною 5 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор з метою вжиття заходів з досудового врегулювання спору та поновлення ймовірно порушеного права громадянина або законного інтересу держави після підтвердження судом підстав для представництва має право направити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких створюють загрозу порушення або ймовірно порушують законні інтереси громадянина або держави, звернення, що містить викладення обставин та вимог, передбачених процесуальним законом, про можливість досудового врегулювання спору, та протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання звернення прокурора відповідна особа має право вжити запропонованих прокурором заходів для забезпечення досудового врегулювання спору, а у разі неврегулювання спору в досудовому порядку прокурор має право звернутися до суду із позовом протягом одного місяця з дня отримання відповідною особою заяви прокурора, апеляційний суд відхиляє, оскільки частину 5 ст. 23 цього Закону виключено на підставі Закону України від 02 липня 2015 року № 578-VIII.

Зважаючи на викладене, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, як самостійний позивач і надав належне обґрунтування порушення інтересів держави, а тому доводи апелянта про відсутність такого обґрунтування є безпідставні.

Всупереч тверджень апелянта, суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, що стосуються спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до повторного обґрунтування заперечень на позовні вимоги прокурора, які були предметом розгляду та ретельної перевірки судом першої інстанції. Правові висновки щодо розгляду заявленого позову суд належним чином мотивував, обґрунтував та повно виклав у рішенні.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу Лиманської міської ради слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лиманської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 10 грудня 2018 року.

Суддя Донецького

апеляційного суду М.С. Будулуца