Справа № 182/7203/17
Провадження № 2/0182/1293/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11 грудня 2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Його батьком є - ОСОБА_2.

Він народився 13 квітня 1999 року та на сьогодні, досяг повноліття, але продовжує навчання у Криворізькому коледжі Криворізької національної металургійної академії, закінчення навчання 30 червня 2020 року. Навчання вимагає додаткових витрат, зокрема, проживання в найманій кімнаті становить 1 000 грн. У зв'язку з цим, він потребує матеріальної допомоги батька, яка в добровільному порядку батьком не надається. Батько має можливість надавати матеріальну допомогу, отримує пенсію, має інші додаткові доходи, оскільки обробляє город, здає в найм житло.

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період навчання до досягнення двадцяти трьох років в розмірі 1 500 грн. щомісяця починаючи з моменту пред?явлення позову.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року (надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом 2 якого внесено зміни до Цивільного Процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції.

Згідно п.11 ч. 1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

В судове засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява в якій він просить розглядати справу за його відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами. Свої позовні вимоги змінює, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. (а.с. 49).

Ухвалою про відкриття провадження від 05 лютого 2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

06 березня 2018 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якій виклав заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Так, відповідач зазначає, що єдиним його доходом є пенсія, але її розмір є недостатнім для забезпечення його потреб, ніяких інших доходів він не має. Крім того, він є хворим на онкологічне захворювання, переніс тяжку операцію. Також, на його утриманні перебуває тяжкохвора мати, з якою він проживає разом. Посилання позивача на те, що ним не надається матеріальна допомога не відповідає дійсності, оскільки він неодноразово надавав допомогу сину, для сина був придбаний телефон, на придбання якого оформлений споживчий кредит, який був повністю ним сплачений .

Відповідач ОСОБА_2 суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність та без фіксації судового засідання технічними засобами. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. на період його навчання (а.с. 50).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191, 199-200 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( позивач по справі) (а.с.3, 9).

ОСОБА_1 досяг повноліття та є студентом першого курсу денного відділення Національної металургійної академії України Криворізький коледж, зарахований на держбюджет, термін закінчення навчання 30 червня 2020 року (а.с. 8).

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніппропетровській області Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ОСОБА_2 знаходиться на обліку і отримує пенсію за віком. За період з жовтня 2017 року по березень 2018 року ОСОБА_2 отримав пенсію у розмірі 13 997, 34 грн (а.с. 39).

Як вбачається з довідки Комунального закладу «Нікопольський районний центр медико-санітарної допомоги відповідач дійсно здійснює догляд за тяжкохворою матір»ю - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40).

Актом обстеження житлово-побутових умов відповідача від 03 березня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом із своєю матір?ю, має город, сільськогосподарську продукцію вирощує для власних потреб (а.с. 41).

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст.199,200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

В матеріалах справи наявна довідка Обласного комунального закладу «Криворізький онкологічний диспансер» видана відповідачу (а.с. 42).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач отримує додатковий дохід, має заробіток, отримує квартирну плату за оренду житла, проте, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

Окрім цього, доводи відповідача стосовно надання матеріальної допомоги позивачу будь-якими доказами по справі не підтверджується. Наданий суду договір споживчого кредиту від 16 вересня 2017 року, виданий на ім»я ОСОБА_2 не дає висновку, що телефон придбаний саме позивачу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом…Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи…Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Стипендія позивачу з 01 вересня 2017 року по 31 жовтня 2017 року не призначалась (а.с. 8). ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, можливості працевлаштування не має, тому його потреба в матеріальній допомозі батька сумніву не викликає.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, суд враховує вимоги ст. 182 СК України згідно якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, ту обставину, що відповідно до положень СК України обов'язок утримувати дитину покладений на обох батьків, суд вважає можливо стягувати з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до закінчення сином ОСОБА_1 навчання, тобто до 30 червня 2020 року , але не більш як до 23 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268-226, 430 ЦПК України, ст.ст. 191,199-200 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання, зареєстроване місце проживання пров. Ясний, 13 с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровська область), що народився у м. Усть-Каменогорськ Східно-Казахстанської області аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання пров. Ясний, 13 с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровська область) у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. (сімсот грн.), щомісячно, починаючи стягнення з 11 грудня 2017 року на період його навчання у Національній металургійній академії України «Криворізький коледж»до 30 червня 2020 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 віку двадцяти трьох років.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4