Справа № 633/407/17
Номер провадження 2/633/42/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2018 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Тимченко А.М.,
за участю секретаря судового засідання - Меденець Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області цивільну справу № 633/407/17 за позовною заявою Садівничого товариства «УЮТ», в особі голови ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої знищенням майна,-
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом (а.с. 3-4), в якому просить стягнути з відповідача на користь СТ «УЮТ» матеріальну шкоду в розмірі 17 520 гривень 65 копійок, а також на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.
В обґрунтування позову зазначав, що у березні 2017 року ОСОБА_2 на території СТ «УЮТ» були спиляні і знищені чотири дерева породи «ясень», які є спільним майном членів садівництва. При цьому, стверджував, що факт знищення майна зафіксований у журналі вахтенними ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким ОСОБА_2 говорив, що має письмовий дозвіл від голови РДА на спил дерев. Разом з тим, позивач стверджував, що по даному факту він звертався до першого заступника Печенізької РДА ОСОБА_5, та в подальшому було створено комісію, яка обстежила лісосмугу та склала акт, в якому зазначила, що було спиляно чотири дерева віком близько 50 років, породи «ясень», середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см). Водночас, комісія рекомендувала позивачу звернутися з підтверджуючими документами до правоохоронних органів. Так, 24.06.2017 року, одержавши акт, позивач звернувся з заявою до чергової частини Печенізького ВП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, однак, справу за даним фактом було припинено в липні 2017 року. Висновок, протокол та пояснення були видані позивачу 06.10.2017 року для звернення до суду. Також позивач зазначав, що звертався до «Чугуєво-Бабчанського лісового господарства» з проханням порахувати збиток, завданий СТ «УЮТ» спилом дерев, однак, інженер охорони та захисту лісу ОСОБА_6 повідомив, що таку інформацію надають тільки за запитом поліції або суду. Разом з тим, позивач наполягав, що сума збитків дорівнює 17 520 гривень 65 копійок. Окрім того, позивач вважає, що з боку відповідача йому була спричинена також і маральна шкода, яка виразилась у загостренні хвороби та моральних стражданнях, та яка також підлягає стягненню, а саме у розмірі 10 000 гривень, як співмірна з заданою моральною шкодою та витратами на лікування.
Ухвалою суду від 31.01.2018 року цивільний позов голови СТ «УЮТ» ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у зазначеній справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 24.07.2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
За відомостями, наведеними Печенізькою селищною радою Печенізького району Харківської області в листі № 02-20/995 від 14.11.2017 року, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим на території селищної ради не значиться (а.с. 37). Крім того, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 02.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знято з реєстрації по м. Харкову, вул. Алупкінська, буд. 4 23.01.2015 року (а.с. 40). Разом з тим, позивач в позовній заяві зазначив наступне місце проживання відповідача: Печенізький район, СТ «УЮТ», вул. Лісна, 63. З огляду на зазначене, судом за вищевказаними адресами було відправлено відповідачу наступні документи: копію позовної заяви з доданими до неї документами, копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, копія ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 24 липня 2018 року, а також повістки суду на 27.02.2018 року, 20.03.2018 року, 25.04.2018 року, 18.05.2018 року, 29.05.2018 року, 11.06.2018 року, 19.06.2018 року, 05.07.2018 року, 10.07.2018 року, 24.07.2018 року, 14.08.2018 року, 28.08.2018 року, 25.09.2018 року, 06.11.2018 року. Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями документи повернулися на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання та з інших причин, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення (а.с. 81, 90-91, 92-93, 94, 101-102, 103, 108-109, 120, 122, 129-130, 131-132, 133-134, 142-143,156-157, 171-172). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим на території Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області та по м. Харкову та Харківській області не значиться, поштові повідомлення не отримував, подальший виклик відповідача в судові засідання також здійснювався шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Печенізького районного суду Харківської області повістки про виклик до суду ОСОБА_2 на 04.12.2018 року (а.с. 180). Вживши всіх необхідних заходів для повідомлення відповідача щодо розгляду судової справи, враховуючи невідоме місце проживання (перебування) ОСОБА_2, відповідно до частини 4, 10 статті 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, судом встановлено, що відповідно до копії Статуту СТ «УЮТ» (нова редакція) 2016 рік, а саме пунктів 1.1 та 1.5, садівниче товариство «УЮТ» - є добровільним обєднанням громадян, створеним на основі єдності їх інтересів для організації колективного саду, забезпечення умов для відпочинку членів товариства та їхніх сімей. Товариство є неприбутковим громадським обєднанням громадян і не має права займатися комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку. При цьому, товариство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, яка складається із земель загального користування та земель, що знаходяться у приватній власності або користуванні членів товариства (а.с. 55).
Згідно Державного акту на право користування землею Серія ХР-23-58-000660, виданого 01 липня 1995 року Головою Печенізької районної Ради народних депутатів ОСОБА_9 зазначено, що даний державний акт видано Харківському верстатобудівному заводу місто Харків Московський проспект 277 Печенізькою районною Радою народних депутатів Печенізького району Харківської області України у тому, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 20,19 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для колективного садівництва, відповідно до рішення Чугуївської міської ради народних депутатів від 17 березня 1992 року № 53/74. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 22 (а.с. 15-18).
Згідно копії журналу вахтеної служби СТ «УЮТ» вбачається, що в день чергування 17 березня 2017 року охоронцем ОСОБА_4 зроблено запис про те, що 16 березня 2017 року ОСОБА_2 в посадці спиляв дерево діаметром 32, породи ясень (а.с. 7). Крім того, в даному журналі також за день чергування 23 березня 2017 року міститься запис ОСОБА_3 про те, що в цей день на ділянці 63 ОСОБА_2 пиляв гілки та дерева в посадці (а.с. 8). Також за день чергування 31 березня 2017 року міститься запис охоронця ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 спиляв в посадці наступне дерево (а.с. 9).
Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 31.03.2018 року чергував на вахті в СТ «УЮТ», яке розташоване за адресою: смт. Печеніги-Мартове. Пояснив, що під час обходу дачних володінь він побачив як гр. ОСОБА_2 пиляв дерево в кількості 1 штуки в лісосмузі, що розташована на території СТ «УЮТ». Також пояснив, що через декілька днів він знову чергував на вахті та побачив, що гр. ОСОБА_2 ще раз пиляв дерево в кількості 1 штуки породи ясень. Про даний факт, він зробив відповідний запис у журналі вахтування та повідомив голову товариства.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 23 березня 2018 року чергувала на вахті СТ «УЮТ» та під час здійснення обходу дачних володінь побачила, що гр. ОСОБА_2 пиляв гілки та дерева в лісосмузі СТ «УЮТ», що межує з його участком № 63. Про даний факт вона зробила відповідний запис, який міститься в журналі вахтування СТ «УЮТ».
По даному факту позивач ОСОБА_1, як голова правління СТ «УЮТ» звернувся до першого заступника Печенізької районної державної адміністрації ОСОБА_5 (а.с. 5, 150).
В подальшому, 15.06.2017 року була створена комісія в складі: першого заступника голови районної державної адміністрації, голови комісії - ОСОБА_5, начальника управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, заступника голови комісії ОСОБА_10, головного спеціаліста-головного агронома управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, секретаря комісії ОСОБА_11, начальника Відділу у Печенізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_12, Печенізького селищного голови ОСОБА_13, помічника лісничого Печенізького лісництва ОСОБА_14, в присутності ОСОБА_15 голови садового товариства «УЮТ», ОСОБА_4 охоронця садового товариства «УЮТ», яка обстежила лісосмугу, що знаходиться на території даного садового товариства та склала Акт № 1 обстеження лісосмуги на території Печенізької селищної ради Печенізького району, про те, що під час перевірки було виявлено, що чотири дерева віком близько 50 років породи ясень, середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см) були спиляні. Водночас, комісія рекомендувала гр. ОСОБА_15 звернутися з підтверджуючими документами до правоохоронних органів (а.с. 6,151).
Одержавши даний акт, позивач звернувся до чергової частини Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про те, що у період часу з 16.03.2017 року по 07.04.2017 року, гр. ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: Печенізький район, СТ «УЮТ», вул. Лісна, 63, самовільно спиляв чотири деревини «Ясень», які знаходились у лісосмузі, розташованої на території СТ «УЮТ», що підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.06.2017 року, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 24.06.2017 року за № 557, та відібраними поясненнями голови СТ «УЮТ» - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 24.06.2017 року (а.с. 20-26).
Разом з тим, відповідно до висновку старшого дільничного офіцеру СПП Печенізького відділення поліції Харківської області капітана поліції ОСОБА_17С, наданого за результатами відпрацювання матеріалу ЖЄО № 557 від 24.04.2017 року, в березні 2017 року гр. ОСОБА_2 обпиляв гнилі гілки дерев «Ясень», які знаходились в лісосмузі на території СТ «УЮТ», біля його домоволодіння, як пояснив останній, що живі дерева він не пиляв. Згідно довідки Держаного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» від 29.06.2017 року № 01-11/229, лісова смуга, яка розташована на території Печенізької селищної ради Печенізького району, СТ «УЮТ», не входить до складу Державного лісового фонду, що підпорядкований лісгоспу, в звязку з чим встановити власника та завдану матеріальну шкоду не виявилось можливим. З огляду на вищезазначене подальшу перевірку за заявою гр. ОСОБА_1 припинено (а.с. 19).
При цьому, 08.09.2017 року головою СТ «УЮТ» - ОСОБА_1 на адресу ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» направлено лист за вих. № 09/2017 з проханням встановити суму збитків, завданих СТ «УЮТ» по факту незаконного спилу в березні 2017 року чотирьох дерев (породи ясень) (а.с 27, 71).
Згідно листа-відповіді ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» від 14.09.2017 року вих. № 01-11/354 повідомлено, що посадові особи лісгоспу не мають законних підстав для обрахунку збитку нанесеного в наслідок незаконного порубу 4 дерев ясеня на території СТ «УЮТ», так як дана ділянка розташована за межами території Державного лісового фонду (а.с. 28, 72).
Водночас, згідно копії викопіювання з кадастрової карти (плану) земельної ділянки на території Печенізької селищної ради, Печенізького району, Харківської області та копії Схеми розміщення земельної ділянки в садівничому товаристві «УЮТ» вбачається, що земельна ділянка № 63 знаходиться поряд (межує) із лісосмугою СТ «УЮТ» (а.с. 32-33, 73).
Також згідно довідок голови правління СТ «УЮТ» вих. № 01/2018 та вих. № 2/2018 від 29.01.2018 року зазначено, що ОСОБА_2 є членом садівничого товариства «УЮТ» і в його користуванні знаходиться земельна ділянка № 63 площею 0,06 га. Окрім того, правління СТ «УЮТ» підтверджує, що гр. ОСОБА_2 користується земельною ділянкою № 63, яка не приватизована і належить СТ «УЮТ», згідно з Державним актом на право користування землею «Б № 047541» 1989 року і Статуту СТ «УЮТ» (а.с. 76, 77).
Враховуючи зазначене, те, що висновок старшого дільничного офіцеру СПП Печенізького відділення поліції Харківської області капітана поліції ОСОБА_17С, здійснений за результатами відпрацювання матеріалу ЖЄО № 557 від 24.04.2017 року, ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_2, пояснення осіб, які були очевидцями подій: ОСОБА_4І та ОСОБА_3 не бралися до уваги дільничним в обґрунтування вищезазначеного висновку, а у ОСОБА_3 взагалі не відбиралися пояснення, надані позивачем суду документи в обґрунтування вимог, не досліджувалися слідчим, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_2 в період часу з 17.03.2017 року по 31.03.2017 рік були спиляні чотири дерева віком близько 50 років породи ясень, середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см).
Листом Державної екологічної інспекції у Харківській області №4702/01-22/05-14 від 27.11.2018 року повідомлено, що згідно з додатком № 1 «такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 (з урахуванням індексації такс 2018 року), розмір шкоди, завданої знищенням дерев згідно з актом від 15.06.2017 року комісії Печенізької районної державної адміністрації, становить 19 920 гривень 97 копійок. Водночас, наголошено на тому, що у разі визнання знесених дерев сухостійними, слід застосовувати примітку 2 додатку № 1 вказаних ОСОБА_3, а саме: зменшення вдвічі розмір заподіяної шкоди (а.с. 182).
Судом встановлено, оскільки не було спростовано сторонами по справі, що у березні 2017 року ОСОБА_2 на території СТ «УЮТ» були спиляні і знищені чотири дерева породи «ясень», які не визнані сухостійними.
В відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи викладене, те, що згідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а також те, що між протиправними діями ОСОБА_2 та завданою СТ «УЮТ» матеріальною шкодою є безпосередній причинний зв'язок, суд вважає, що позовні вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі сумі 17 520 гривень 65 копійок належить задоволенню.
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів завдання саме позивачу, як фізичній особи моральної шкоди протиправними діями ОСОБА_2, в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, суду не надано. У звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн. не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням пропорційного розміру позовних вимог, стягнути з відповідача на користь СТ «УЮТ» судовий збір в розмірі 1600, 00 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76, 89, 141, 258-259, 263-265, 280, 281-282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву Садівничого товариства «УЮТ», в особі голови ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої знищенням майна, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Садівничого товариства «УЮТ» матеріальну шкоду в розмірі 17 520 (сімнадцяти тисяч пятсот двадцяти) гривень 65 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Садівничого товариства «УЮТ» судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом подачі заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного його тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду або з інших поважних причин.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Печенізький районний суд Харківської області.

Позивач: Садівниче товариство «УЮТ», ідентифікаційний код 23908127, місцезнаходження: 62801, Харківська область, Печенізький район, автодорога «Плотина-Мартове-Борщова» 2-й км + 100 метрів.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, СТ «УЮТ», вул. Лісна, 63.

Повний текст рішення суду складений 07.12.2018 року.

Суддя: А.М. Тимченко