233 № 233/974/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості сум, що належали при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому зазначив, що перебував у трудових відносинах із відповідачем по справі, працював на різних посадах з 11 травня 1999 року та був звільнений 19 квітня 2016 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Заробітна плата позивачу своєчасно не виплачувалась, у зв*язку з чим починаючи з 2015 року утворилася заборгованість, розмір якої станом на 23 лютого 2018 року складає 10523 гривні 94 копійки. В порушення ст.116 КЗпП України відповідач в день звільнення не здійснив з ним повного розрахунку та заборгованість по заробітній платі дотепер йому відповідачем не виплачена. У звязку з викладеним просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки виплати розрахунку, за період з 19 квітня 2016 року по 13 березня 2018 року в сумі 60 113,28 грн. (з розрахунку: 125,76 грн. середньоденний заробіток х 478 робочих дні прострочення), а також відшкодувати понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, підтримуючи доводи письмового відзиву (а.с. 13-14), визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та заперечував проти стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки затримка виплати позивачу заробітної плати сталась не з вини відповідача, а внаслідок скрутного фінансового становища підприємства, відсутності грошових коштів внаслідок зупинення відвантаження виробів підприємства до Російської Федерації, тобто обставин непереборної сили, що підтверджується висновком Донецької торгово-промислової палати від 27 травня 2014 року № ЮО-28/12-12/03, який застосовується нарівні із сертифікатом.

З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1 (а.с. 8), перебував у трудових відносинах із Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит» з 11 травня 1999 року, працював на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання, прибиральника службових приміщень, 19 квітня 2016 року був звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копію трудової книжки БТ-І № 7420857 від 23 липня 1981 року (а.с. 4-5).

Згідно довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 27 лютого 2018 року № 1-137 (а.с. 6) загальна сума заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 23 лютого 2018 року становить 10523 гривні 94 копійки.

Відповідно до довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 06 березня 2018 року № 1-165 (а.с. 7) розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 складає 125,76 грн. (без відрахування обов*язкових податків та зборів) та 101,23 грн. (з відрахуванням обов*язкових податків та зборів).

Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.

Крім того, в силу ч.ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка не виплачена позивачу до теперішнього часу, підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць підлягає негайному виконанню.

При цьому, в силуст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Відповідно до висновку Донецької торгово - промислової палати від 27 травня 2014 року № ЮО-28/12-12/03 засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Донецької області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції) з 04 квітня 2014 року для Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» з дати реєстрації листа державного концерну «Укроборонпром» про тимчасове призупинення відвантаження продукції військового та подвійного призначення у Російську Федерацію. Невиконання зобов'язань сталось в період дії антитерористичної операції на території Донецької області, при наявності фактів збройних зіткнень на вказаній території, блокування органів влади та за своїм характером не залежало від волевиявлення сторін та третіх осіб, обставини є форс-мажорними для Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит», тобто непередбачуваними, знаходяться поза контролем та перешкоджають своєчасному виконанню договірних та податкових зобов'язань; станом на 27 травня 2014 року антитерористична операція триває, таким чином момент припинення дії непереборної сили для Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» не настав (а.с. 15-16).

Згідно пояснень відповідача, а також обставин, викладених у висновку Донецької торгово-промислової палати Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» є спеціалізованим підприємством по виготовленню, як основного виду продукції, виробів військового призначення та входить до складу Державного концерну «Укроборонпром». Загальний обсяг виготовлення продукції військового призначення від загального обсягу виготовлення продукції Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит» становить майже 98%.

До 04.04.2014 року Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» здійснювало поставку виробів військового призначення на територію Російської Федерації на підставі Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості від 18.11.1993 року. Вироби військового призначення внесені до річного Переліку товарів військового призначення та відвантажувалися згідно Разового дозволу №28201000 від 30 січня 2014 року, виданого Державною службою експортного контролю України.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно із листом Державного концерну «Укроборонпром» від 04.04.2014 року Костянтинівському державному науково-виробничому підприємству «Кварсит» наказано припинити відвантаження виробів військового призначення та подвійного використання до Російської Федерації.

Зазначені обставини свідчать про те, що основним джерелом фінансування Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» було надходження грошових коштів за реалізацію виробів військового призначення, які експортувалися на територію Російської Федерації і з яких сплачувалася заробітна плата працівникам.

Враховуючи викладене, суд вважає, що затримка розрахунку при звільненні відбувалася з обставин непереборної сили,що тривали на час виникнення заборгованості й на час звернення позивача до суду із даним позовом тавстановлені висновком Донецької торгово - промислової палати від 27 травня 2014 року №ЮО-28/12-12/03. Зазначене свідчить про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та частково задовольнити даний позов.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1), до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «КВАРСИТ» (адреса місцезнаходження: м. Костянтинівка Донецької області, вул.. Шмідта, 20, ) про стягнення заборгованості сум, що належали при звільненні, середнього заробітку за затримку розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі станом на 23 лютого 2018 року в розмірі 10 523 (десять тисяч п*ятсот двадцять три) гривні 94 копійки.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

В частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити негайне виконання рішення суду.

Стягнути з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 18 квітня 2018 року. Складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повне рішення складене 20 квітня 2018 року.

Суддя :