Справа № 461/8138/18
Провадження № 6/461/218/18
УХВАЛА

08.11.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові подання старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

старший державний виконавець Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про надання дозволу на тимчасове обмеження боржника у виїзді за кордон до виконання ним зобовязань покладених на нього виконавчим документом. Покликається на те, що боржником заборгованість у виконавчому провадженні не погашено, останній ухиляється від виконання судового рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В Личаківському відділі державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 54063746 з виконання виконавчою листа № 2/463/559/16 виданого 01.06.2018 Личаківським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 865 036,50 грн., по якому, державним виконавцем 11.05.2018 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, оскільки вищевказане виконавче провадження надійшло на адресу відділу за територіальною підвідомчістю з Варвинського РВДВС ГТУЮ у Чернігівській області.

Положенням ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Обмеження свободи пересування визначені статтею 12 цього Закону, а саме: у прикордонній смузі; на територіях військових обєктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на приватних земельних ділянках; на територіях, щодо яких введено воєнний, або надзвичайний стан; на окремих територіях і в населених пунктах, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності.

Свобода пересування обмежується щодо: осіб, до яких відповідно до процесуального законодавства застосовано запобіжні заходи, повязані з обмеженням або позбавленням волі; осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; шукачів притулку та осіб які звернулися за наданням їм статусу біженця до прийняття відповідного рішення компетентним органом (про надання цим особам притулку чи статусу біженця); іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України; осіб, яких призвано на дійсну строкову службу до Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань; іноземців, які перебувають у складі військових іноземних підрозділів і які мають статус військового. Свобода пересування може бути обмежена і в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено що він регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Статтею 6 цього закону зазначено, що тимчасовим обмеженням у праві виїзду громадян України за кордон є саме відмова у видачі паспорта, а не заборона свободи пересування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право особи на вільне пересування є основоположною Конституційною гарантією людини.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати належними і допустимими, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім зясування наявності у боржника особистого майна, державним виконавцем не зясовано та не вжито належних заходів для встановлення можливості виконання рішення суду іншим способом.

Інших доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто, відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Відтак, в поданні державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відсутні будь-які посилання, доводи і обґрунтування того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, а лише робиться покликання на сам факт наявності у останнього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в України громадян України», суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р. Юрків