УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Деревянко А.В.

розглянувши подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 1111/10589/12 від 18.03.2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь Державної спеціалізованої Фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» заборгованості за кредитним договором в сумі 295 824,42 грн.

В обґрунтування подання зазначила, що 15.06.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження. Рішення суду боржником не виконується. З метою перевірки майнового стану боржника, держвиконавцем направлено запити до відповідних реєструючих органів. Згідно наданих відповідей у боржника відсутні будь - які земельні ділянки належні йому на праві власності, за боржником зареєстроване нежитлове приміщення за адресою: вул. К. Маркса, 23/13 м. Кропивницький, Кіровоградська область, яке знаходиться в іпотеці іншого банку, у боржника відсутні будь - які транспорті засоби, належні йому на праві власності, боржник офіційно не працевлаштований та відкритих рахунків у банківських установах не має, за трудовими чи цивільно-правовими договорами не працює та на обліку, як пенсіонер не перебуває.На виклики до відділу боржник не зявляється.В ході виконавчого провадження було встановлено наявність коштів на арештованому рахунку ПАТ «Західінкомбанк» у розмірі 946,74 грн.Державним виконавцем виставлено платіжну вимогу про стягнення коштів з рахунку.У декларації боржником вказане рухоме майно, а саме автомобіль марки Ford Skorpio, 1987 року випуску згідно інформації прав на майно відповідно до інформації Єдиного державного реєстру МВС транспортний засіб зареєстровано, проте фактично у власності не перебуває, а також автомобіль марки Lexus LX450, 2016 року випуску, який відповідно до декларації належить на праві власності члену сімї, який не надав стосовно себе інформацію для подання декларації та перебуває у боржника на праві користування.ОСОБА_2 являється одним із власників (66 %) приватного підприємства «Юрікс».Згідно інформації вказаної у декларації боржник має готівкові кошти у розмірі 450 000 USD, 470 000 EUR, 14040000 грн., які перебувають у власності ОСОБА_2Державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, двері до квартири ніхто не відчинив.

06.11.2018 року до відділу надійшла відповідь з Управління ДМС України в Кіровоградській області, згідно якої встановлено, що боржник був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон ЕР 938285, орган видачі 3502.Згідно відповіді про перетин боржником державного кордону, встановлено, що ОСОБА_2 перетинав кордон 21.07.2018 року та 30.08.2018 року.

Зазначає, що на цей час рішення суду боржником не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення суду, тому виконавець просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання боржником зобовязань за виконавчим документом, слід відмовити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на виконанні Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області перебуває виконавче провадження № 56613862 на виконання виконавчого листа № 1111/10589/12, виданого від 18.03.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь Державної спеціалізованої Фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» заборгованості за кредитним договором в сумі 295 824,42 грн.

В ході примусового виконавчого провадження державним виконавцем здійснені заходи щодо встановлення майнового стану боржника, за наслідками яких встановлено, що у боржника відсутні будь - які земельні ділянки належні йому на праві власності, за боржником зареєстроване нежитлове приміщення за адресою: вул. К. Маркса, 23/13 м. Кропивницький, Кіровоградська область, яке знаходиться в іпотеці іншого банку, у боржника відсутні будь - які транспорті засоби, належні йому на праві власності, боржник офіційно не працевлаштований та відкритих рахунків у банківських установах не має, за трудовими чи цивільно-правовими договорами не працює та на обліку, як пенсіонер не перебуває.На виклики до відділу боржник не зявляється.В ході виконавчого провадження було встановлено наявність коштів на арештованому рахунку ПАТ «Західінкомбанк» у розмірі 946,74 грн.Державним виконавцем виставлено платіжну вимогу про стягнення коштів з рахунку.

У декларації боржника за 2017 рік вказаний автомобіль марки Ford Skorpio, 1987 року випуску згідно інформації прав на майно відповідно до інформації Єдиного державного реєстру МВС транспортний засіб зареєстровано, проте фактично у власності не перебуває, а також автомобіль марки Lexus LX450, 2016 року випуску, який належить на праві власності члену сімї, який не надав стосовно себе інформацію для подання декларації та перебуває у боржника на праві користування.ОСОБА_2 являється одним із власників (66 %) приватного підприємства «Юрікс».Згідно інформації вказаної у декларації боржник має готівкові кошти у розмірі 450 000 USD, 470 000 EUR, 14040000 грн., які перебувають у власності ОСОБА_2

Згідно з ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Розглядаючи дане подання та надаючи оцінку наданим заявником доказам, суд виходить з того, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням виконавця при виконанні судових рішень та рішень інших органів, у порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього, зокрема, судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне в порядку ч. 3 ст. 12 ЦПК України субєктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, тяжкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, - тобто він має змогу виконання зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поряд з цим, обмеження конституційного права громадянина на вільне залишення території України в звязку з ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовими рішеннями, є обґрунтованим лише за умови вжиття виконавцем всіх заходів, спрямованих на примусове виконання рішень, неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі вчинення всіх можливих виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що викликом державного виконавця від 03.08.2018 року, який направлений за адресою АДРЕСА_1, боржника ОСОБА_2 зобовязано зявитися до державного виконавця та надати відповідні документи. Конверт з викликом не вручений адресату та повернутий з причини закінчення терміну зберігання.

22.10.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника за наслідками якого складений акт у якому зазначено, що на неодноразові стуки у двері ніхто не відчинив, залишений виклик до відділу.

В обґрунтування необхідності встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України держвиконавець посилається на те, що судове рішення боржником не виконане та останній ухиляється від його виконання.

З такою позицією державного виконавця суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на нього обов'язків, а заявником не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Крім того, для застосування вказаного обмеження необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню зобовязань, покладених на боржника судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на нього зобовязань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає заявник є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого ст. 33 Конституції України.

З огляду на викладене, суд вважає, що державним виконавцем у поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано свідоме ухилення боржника від виконання зобовязання. При цьому, заявником не доведено, яким чином застосовування до ОСОБА_2 за виконавчим провадженням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може позначитися на виконанні покладених на нього зобовязань, і те, що зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобовязань за рішенням суду, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у звязку з його недоведеністю та безпідставністю.

На підставі ст. 33 Конституції України, ч. 3 ст. 269, ст. 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 1111/10589/12 від 18.03.2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь Державної спеціалізованої Фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» заборгованості за кредитним договором в сумі 295 824,42 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний