Справа № 368/1427/17 Головуючий у І інстанції Іванюта Т. Є.
ровадження № 22-ц/780/1384/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 49 05.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

за участю секретаря: Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини та просила про його задоволення, посилаючись на те, що з 16 жовтня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_5.

З червня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільне господарство не ведуть.

Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні, при цьому позивач ОСОБА_3 знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, в зв'язку з чим просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_3 відмовилась від вимоги про стягнення аліментів на своє утримання та просила суд її не розглядати.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Талалаївка Чернігівської області, працюючого торговельним представником на іноземному підприємстві «Кока-кола Беверіджиз Україна Лімітед», на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення не враховано, що у нього на утриманні перебуває дитина від першого шлюбу, на яку він сплачує аліменти, та непрацездатні батьки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 проти апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечила та просила залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в апеляційному суді апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про що вчинено актовий запис за №2094 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8), яка перебуває на утриманні позивача ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 7923 від 18.10.2017 року (а.с.9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищевикладені правові норми, законним та обґрунтованим є висновок суду про наявність підстав до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої спільної дитини.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду в частині визначення розміру аліментів у вигляді ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції згідно вимог ст. 182 СК України враховано всі обставини справи, матеріальний та сімейний стан сторін, зокрема, той факт, що у відповідача ОСОБА_2 є дитина від першого шлюбу, на утримання якої він щомісячно сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2012 року (а.с.40).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що на його утриманні перебувають батьки, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки доказів, належних, допустимих, достатніх та достовірних, на підтвердження цієї обставини відповідачем суду надано не було, а сам по собі факт наявності у нього батьків пенсійного віку не свідчить про їхнє потребування допомоги зі сторони сина та не є достатньою підставою для зміни визначеного судом розміру аліментів.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга відповідача не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий :

Судді: