ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/602/18 Справа № 199/5290/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Газосантехмонтаж" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ "Газосантехмонтаж" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку ( а.с.1-3).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Газосантехмонтаж" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку - залишено без руху, оскільки позивачем при звернення до суду не сплачено судовий збір за вимогу не майнового характеру щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі. Також, позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи та не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

14 серпня 2018 року позивач надав до суду заяву про виправлення недоліків, зазначених в ухвалі від 24 липня 2018 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Газосантехмонтаж" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку - визнано не поданою та повернено заявнику.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1); в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення (ч.2); якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3).

Позовну заяву залишено без руху з підстав не сплати судового збору та невідповідності вимогам п.9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В порядку усунення недоліків поданої позовної заяви, позивачем усунуто вказані недоліки відповідно до вимог п.9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ( а.с.70-72).

Позовну заяву повернуто з підстав не усунення в повному обсязі недоліків, а саме з підстав не сплати судового збору за вимогу не майнового характеру щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, інші позовні вимоги, які випливають з трудових відносин, оплачуються судовим збором на загальних підставах.

Разом з цим, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 ст. 94 КЗпП України, визначено поняття «заробітна плата» - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Статтею 117 КЗпП України встановлена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, у вигляді виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, а є санкцією за порушення роботодавцем строків виплати працівникові належних йому сум при звільненні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не звільняється від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і повинна бути оплачена судовим збором у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд дав належну оцінку зібраним доказам, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: