У х в а л а

05 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 759/10886/16-ц.

провадження № 61-12817ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просив визнати за ним право приватної власності та зобов'язати відповідачів повернути йому наступне майно: посудомийку «Сіменс», вартістю 2500 грн; пральну машину «Bosch Махх», вартістю 3000 грн; покриття підлоги ламінат з м'якою підложкою 26 м2 (11 упаковок), вартістю 2349 грн 98 коп.; раковину умивальника з тумбочкою, вартістю 1550 грн; холодильник «Gorenje RK 65 SYW», вартістю 7215 грн; духовку електричну «SIMENS НВ 23 АВ 520», вартістю 2616 грн; поверхню газову «SIMENS НВ 23 АВ 520», вартістю 2775 грн; витяжку вбудовану «САТА TF 2003», вартістю 623 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що указане майно належить позивачу, оскільки придбане ним за власні та кредитні кошти протягом 2006 - 2013 років, зазначене майно було передано на зберігання відповідачам за адресою їх спільного проживання у квартирі АДРЕСА_1 після одруження ОСОБА_3 з його дочкою ОСОБА_4.

22 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було розірвано, однак ОСОБА_3 відмовляється повертати позивачу вищезазначене, передане на зберігання, майно.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

06 листопада 2017 року та 07 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування яких указував на те, що суд розглянув не всі позовні вимоги.

Ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяв про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказані ухвали відхилено, ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року залишено без змін.

07 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані ним судові рішення, справу передати на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року належить відмовити з огляду на таких підставах.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, які постановою апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року залишені без змін, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року належить відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик