Справа № 211/1714/18
Провадження № 2/211/1304/18
30 липня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Н.О. Сарат
при секретарі М.М. Нікітенковій
у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні приміщенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Восток-13» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -
Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Восток-13» мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_1 з 17.11.2007 року по серпень 2016 рік працювала бухгалтером ЖБК «Восток-13», відповідно до зобовязань, несла повну матеріальну відповідальність за своєчасні нарахування, які проходять через неї, а також ведення поточного обліку платежів за оплату комунальних послуг. Бухгалтер отримували кошти готівкою від мешканців за сплату комунальних послуг та надавала квитанції про сплату.
У серпні 2016 року ОСОБА_1 самовільно склала повноваження бухгалтера та відмовилась виконувати поточну роботу. Заяву про звільнення голові правління не надавала та не здала документи бухгалтерського обліку, що підтверджується протоколом зборів членів кооперативу № 16/1 від 03.10.2016 року, яким бухгалтера ОСОБА_1 зобовязано надати бухгалтерську документацію для фінансової перевірки та інформацію щодо боржників.
Керівник обслуговуючого кооперативу ЖБК «Восток-13» та мешканці змушені були звертатися з письмовими заявами до КП «Кривабсводоканал», КПТМ «Криворіжтепломережа», ТОВ «Екоспецтранс» щодо заборгованості за сплату послуг.
Через невиконання своїх посадових обовязків ОСОБА_1 позивачу було спричинено матеріальних збитків на загальну суму 297872,08 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судовий збір.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Наполягав на задоволенні позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не повідомила причини неявки, відзиву не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
ОСОБА_1 з 17.11.2007 року по серпень 2016 рік працювала на посаді бухгалтера Обслуговуючого кооперативу ЖБК «Восток-13» ( а.с. ( а.с. 30,31). Бухгалтер даного кооперативу отримувала кошти готівкою від мешканців за сплату комунальних послуг та надавала квитанції про сплату ( а.с. 34-46).
Керівник обслуговуючого кооперативу ЖБК «Восток-13» та мешканці змушені були звертатися з письмовими заявами до КП «Кривабсводоканал», КПТМ «Криворіжтепломережа», ТОВ «Екоспецтранс» щодо заборгованості за сплату послуг ( а.с. 12, 16, 19, 27).
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Відповідно до вимог ст. 8 ч. 7 цього Закону головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Відповідно до вимог ст. 130 ч. ч. 1 та 2 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Умови і межі матеріальної відповідальності робітників і службовців за шкоду, заподіяну ними підприємству, установі, організації, з якими вони перебувають у трудових відносинах, і порядок її покриття визначені Положенням про матеріальну відповідальність робітників і службовців за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, затверджених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 13 липня 1976 р. № 4204-IX (далі - Положення).
Згідно п.п. «1» п. 10, п. 11 Розділу ІІІ Положення, робітники і службовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, в таких випадках: коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 11 цього Положення укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли 18-річного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.
Відповідно до п. 2 Розділу І вказаного Положення, робітники і службовці, винні в заподіянні підприємству, установі, організації шкоди, несуть матеріальну відповідальність тільки при наявності прямої дійсної шкоди.
Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29.12.92 року, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.
Таким чином, з аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв'язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.
При цьому, під прямою дійсною шкодою вбачається також і така категорія шкоди як втрата матеріальних цінностей (такі випадки, коли майно було в наявності, а потім воно зникло, його не стало, незалежно від причин, з яких це трапилося).
Протиправність поведінки працівника передбачає поведінку працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов'язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність.
Крім того, обов'язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина, тобто це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Натомість, причинний зв'язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, має бути прямим (безпосереднім), за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає саме з дій чи бездіяльності працівника.
Основні положення щодо інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків визначені Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 р. № 69 (далі - Інструкції).
Відповідно до п. п. 8, 12.1. даної Інструкції, основними завданнями інвентаризації є: а) виявлення фактичної наявності основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, цінних паперів та інших грошових документів, а також обсягів незавершеного виробництва в натурі; б) установлення лишку або нестачі цінностей і коштів шляхом зіставлення фактичної наявності з даними бухгалтерського обліку; в) виявлення товарно-матеріальних цінностей, які частково втратили свою первісну якість, застарілих фасонів і моделів, а також матеріальних цінностей та нематеріальних активів, що не використовуються; г) перевірка дотримання умов та порядку збереження матеріальних та грошових цінностей, а також правил утримання та експлуатації основних фондів; д) перевірка реальності вартості зарахованих на баланс основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, цінних паперів і фінансових вкладень, сум грошей у касах, на розрахунковому, валютному та інших рахунках в установах банків, грошей у дорозі, дебіторської і кредиторської заборгованості, незавершеного виробництва, витрат майбутніх періодів, забезпечень та резервів наступних витрат і платежів.Для проведення інвентаризаційної роботи на підприємствах, розпорядчим документом їх керівника створюються постійно діючі інвентаризаційні комісії у складі керівника структурних підрозділів, головного бухгалтера, які очолюються керівником підприємства або його заступником.
Окрім цього, згідно до п. 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення псування) матеріальних цінностей затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.01.1996 № 116, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей зизначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У зазі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, через невиконання своїх посадових обовязків, бухгалтером ОСОБА_1 Обслуговуючому кооперативу ЖБК «Восток-13» були спричинені матеріальні збитки на суму 297872,08 гривень, які підлягають стягненню на користь позивача.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 4468,08 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 4468,08 грн., стягнувши їх з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ч.6, 280-288, 354, ЦПК України, суд
позов Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Восток-13» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 95/26, на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Восток-13», місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого. 95, ідентифікаційний код юридичної особи 21909507, грошові кошти в сумі 297872 ( двісті девяносто сім тисяч вісімсот сімдесят дві ) гривні 08 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також судовий збір у розмірі 4468 ( чотири тисячі чотириста шістдесят вісім ) гривень 08 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Сарат Н. О