Справа № 752/4814/17
Провадження № 2/752/881/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2018 рокуГолосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, -

в с т а н о в и в:

06.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 17 750 доларів США, що становить 377 500 грн., на підставі ст. 1212 ЦК України.

В обґрунтування позову вказав, що 07.12.2012 року позивач передав відповідачу у приміщенні АТ «Астра банк» грошові кошти у розмірі 17 750 доларів США для погашення кредитної заборгованості останнього, після чого відповідач повинен був відчужити позивачу два машиномісця у смт. Козин. Однак, машиномісця відповідачем так і не були відчужені на користь позивача, а віддати у добровільному порядку грошові кошти у вказаному розмірі відповідач відмовляється.

У судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність ат необґрунтованість.

Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на набуття відповідачем безпідставно грошових коштів у розмірі 17 750 доларів США, та просить їх стягнути у судовому порядку з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

За змістом положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку відповідача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності лише фактів розрахункової помилки з боку особи, що проводила виплату, а також недобросовісності з боку набувача коштів. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-91цс14.

Звертаючись до матеріалів цивільної справи, суд зазначає, що останні містять копію квитанції № 30471 про здійснення обмінно-валютну операції від грудня 2012 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 здійснив у банківській установі обмінно-валютну операцію грошових коштів у розмірі 17 750 доларів США (а.с. 15).

У судовому засіданні встановлено, що оригінал вказаної квитанції відсутній у жодної із сторін спору, оскільки вилучений органом досудового розслідування.

Також матеріли справи містять квитанцію від 07.12.2012 року про внесення грошових коштів у розмірі 289 282,18 грн. ОСОБА_2 для погашення заборгованості за кредитним договором від 27.07.2011 року (а.с. 16).

Вказаними доказами сторона позивача обґрунтовує набуття відповідачем без достатньої правової підстави грошових коштів позивача у розмірі 17 750 доларів США.

Слід також звернути увагу на ту обставину, що у 2015 році позивач ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 зазначених грошових коштів у розмірі 17 750 доларів США, вважаючи їх грошовими коштами переданими у позику ОСОБА_2

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 34-38).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Аналізуючи наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд зазначає, що встановленими в ході судового розгляду можливо вважати лише обставину здійснення позивачем у грудні 2012 року обмінно-валютної операції у приміщенні АТ «Астра Банк», яка сама по собі жодним чином не доводить безпідставного набуття відповідачем грошових коштів, належних позивачу у розмірі 17 750 доларів США.

Встановити ж обставини безпідставного набуття відповідачем грошових коштів, належних позивачу у розмірі 17 750 доларів США, суд позбавлений можливості, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи позивача та зазначені останнім обставини, в розпорядження суду не надано, матеріали цивільної справи таких доказів не містять, а свої висновки суд не може ґрунтувати на припущеннях та усних поясненнях позивача і його представника.

За вказаних обставин, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 17 750 доларів США, що становить 377 500 грн., на підставі ст. 1212 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя