Ухвала

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 159/2306/16-ц

провадження № 61-13264св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя - доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області, у складі судді Лесика В. О., від 04 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області, у складі колегії суддів: Русинчука М. М., Овсієнка А. А., Осіпука В. В., від 08 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2016 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 12 червня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 60 000 доларів США. Відповідач не виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 58 997,98 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 493 238,87 грн. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, проте останній вимогу не виконав.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року у розмірі 58 997,98 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 493 238,87 грн.

29 липня 2016 року ОСОБА_3 пред'явив зустрічний позов, в якому просив визнати недійсним кредитний договір, укладений 12 червня

2008 року між ним та ПАТ «ОТП Банк».

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що спірний кредитний договір не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки банк не надав йому повну інформацію про умови кредитування, які є несправедливими.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області

від 04 листопада 2016 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року у розмірі 58 997,98 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 493 238,87 грн, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом - 49 091,63 доларів США, відсотків за користування кредитом - 9 906,35 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 21 березня 2017 року,

ОСОБА_3 просив скасувати оскаржені судові рішення у частині відмови у задоволенні зустрічного позову та направити справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірний кредитний договір не містить положення про зобов'язання кредитора надавати позичальнику у письмовому вигляді інформацію про кредитні умови та не передбачає, що ризики при отриманні валютних коштів покладені на кредитора. Крім того, зазначений договір обмежує права споживача, зокрема, на вільний вибір компанії для укладення договору оцінки та страхової компанії для страхування заставного майна.

У частині задоволення позову ПАТ «ОТП Банк» судові рішення не оскаржуються, а тому касаційному перегляду не підлягають.

Відзиву до касаційної скарги не надходило.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 19 липня 2017 року справу за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 лютого 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від поданої касаційної скарги на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року і ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року.

14 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Ураховуючи те, що заяву про відмову від касаційної скарги подано заявником до закінчення касаційного провадження, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

При цьому заявнику роз'яснюється, що відповідно до частини п'ятої статті 398 ЦПК України, у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення, повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від касаційної скарги та закрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року і ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк