пр. № 2-зз/759/49/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Васюри Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна,

ВСТАНОВИВ :

14.11.2018р. ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого мана за № 1438555.

В обгрунтування заяви посилалась на те, що узв'язку зі смертю матері заявниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до чинного законодавства вона являється спадкоємцем першої черги, а тому вона звернулась до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини. При оформленні у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Старухіної В.В. спадкової справи від 08.11.2018р. у спадковому реєстрі за № 63283536 отримала витяг № 144492079 від 08.11.2018р. з якого вбачається, що на вищевказану квартиру накладено арешт на підставі ухвали б/н від 27.08.2000 року Ленінградського районного суду м. Києва за позовом її матері - ОСОБА_3 до її батька ОСОБА_4 про розподіл майна. Згідно рішення Ленінградського районного суду право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3

Сторони у судове засідання не з»явилися, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.08.2000р. ухвалою Ленінградського районного суду м. Києва накладено арешт квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4, заборонивши її відчуження будь-яким способом/а.с.11/.

Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 19.02.2001р. визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 варстість ? частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 25 918,00 грн/а.с.39-42/.

Як вбачається із інформаційної довідки КП КМР «Київського міського бюро технічної інтентаризації» вищевказана квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі рішення суду 19.02.2001р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 . - позивач по справі, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

Судом встановлено, що спадкоємицею померлої ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_2

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі ухвали Ленінградськкого суду м. Києва від 27.08.2000р. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно ч. 7,8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, беручи до уваги те, що цивільна справа по суті розглянута, з моменту винесення рішення пройшло сімнадцять років , спір по суті позовних вимог вирішено, рішення суду від 02.03. 2001 р. набрало законної сили, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна- задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ленінградського районного суду м. Києва від 27.08.2000 року шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна 1438555.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко