Справа № 307/1916/16-ц
У Х В А Л А

25 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглядяючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ганичівської сільської ради, до якої приєдналася ОСОБА_1, на рішення Тячівського районного суду від 24 квітня 2017 року (суддя Чопик В.В.), у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду Закарпатської області заяву, у якій вона, посилаючись на п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, просить закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також відсутній предмет спору.

Твердження про те, що у справі відсутній предмет спору мотивує тим, що реєстрація права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка перебуває у її користуванні, має здійснюватися на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі (на місцевості), а тому ОСОБА_2 не може просити зобов'язати Ганичівську сільську раду розглянути на черговій сесії питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Посилається також на наявність рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27.11.2017 у справі № 307/2325/14-ц, яке на думку заявника підтверджує відсутність предмета спору у справі 307/1916/16-ц.

На обґрунтування того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства вказує, що спір про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування стосується здійснення цим органом владних повноважень, контрольних функцій, що обумовлює підвідомчість спору адміністративному суду.

Перевіривши наведені у заяві доводи та матеріали справи, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 17 КАС України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, вказано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Натомість одним із учасників адміністративного спору є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Частина 1 статті 118 ЗК України передбачає особливості набуття земельної ділянки у власність (її приватизацію) громадянами у разі, якщо вказана земельна ділянка перебуває у їх правомірному користуванні.

Оспорювання рішення органу місцевого самоврядування у даному випадку поглинається спором про речове, приватне право, яке належить особі до звернення до органу місцевого самоврядування. Таке право виникає і в результаті реалізації рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, але його захист відбувається у порядку цивільного судочинства (стаття 15 ЦПК України) у спосіб, характерний для приватноправових відносин.

Спір у справі, що розглядається, стосується права користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, тобто цивільного права, що підлягає судовому захисту у порядку цивільного судочинства, а отже він має розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Твердження заявника про те, що у даній справі відсутній предмет спору - є небгрунтованими, оскільки рішення Ганичівської сільської ради від 26.06.2015 № 1242, яким надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, площею 0,04 га по АДРЕСА_1 - наразі є чинним. Саме дане рішення позивач просила визнати незаконним та скасувати.

Посилання ОСОБА_1 на наявність рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27.11.2017 у справі № 307/2325/14-ц не підтверджує відсутність предмета спору у даній справі. Навпаки даним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 є користувачем земельної ділянки площею 0,07 га по АДРЕСА_1 Тячівського району.

При цьому у справі, що розглядається, оспорюваним рішенням 22-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 26.06.2015 № 1242 надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у с. Ганичі по АДРЕСА_1 площею 0,04 га, а не 0,07 га, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 та у приватизації якої вона зацікавлена.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не довела наявність передбачених ст. 377, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі, а тому у задоволенні її заяви про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 381, п.п.1.2 ч. 1 ст. 255, 377 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2018 року.

Головуюча:

удді: