Номер провадження 2-о/754/118/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

заявник ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації Чорнобильської катастрофи, про встановлення факту,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт того, що вона була залучена до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 03.06.1986 року по 30.08.1986 року.

Свої вимоги мотивує наступним.

Заявник ОСОБА_1 під час аварії працювала на Чорнобильській АЕС, є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 03.06.1986 року по 30.08.1986 року заявник залучалась до складу формувань Цивільної оборони, виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в умовах жорсткого іонізуючого випромінювання та радіаційного забруднення і стала інвалідом 2-ї групи. Причина інвалідності пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Заявник ОСОБА_1 звернулась із заявою та відповідними документами до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА про встановлення їй статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі їй відмовило, посилаючись на те, що не було надано документів, підтвердждуючих факт залучення до формувань Цивільної оборони.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги за викладених обставин та просили суд про їх задоволення.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. До суду надійшло клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_3, відповідно до якого просить проводити розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник заінтересованої особи - Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення, відповідно до яких представник заінтересованої особи ОСОБА_4 просить розглянути справу без його участі.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за категорією 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 та вкладки до нього НОМЕР_3 (а.с. 9).

Згідно копії довідки МСЕК серії 218АЕ №152798, ОСОБА_1 з 23.05.1994 року є інвалідом другої групи, причина інвалідності: професійне захворювання, пов'язане з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 13).

Відповідно до копії трудової книжки, в період з 06.01.1982 року по 13.04.1990 року ОСОБА_1 працювала на посадах вихователя, комірника на Чорнобильській АЕС (а.с. 5).

Як вбачається з довідки №95 від 06.10.1992 року, за роботу в зоні відчуження в населеному пункті м. Припять в період з 03.06.1986 року по 30.08.1986 року за місцем роботи на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 було виплачено підвищену заробітну плату (а.с. 7).

Відповідно до копії довідки від 15.07.2002 року №308, ОСОБА_1 дійсно працювала на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС в період з 03.06.1986 року до 01.08.1987 року (а.с. 11).

З копії довідки, виданої Чорнобильською АЕС, вбачається, що за період роботи ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 року по 31.12.1986 року її доза зовнішнього опромінення склала 27 рад. (а.с. 12).

Згідно копії інформаційної довідки (про участь у формуваннях ЦО) від 24.10.2017 року, наданої ОСОБА_1 Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, вбачається, що формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с. 10).

Відповідно до копії витягу з протоколу №10 від 26.06.1998 року засідання Тимчасової комісії для перевірки правильності видачі посвідчень «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», підтверджено правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 (а.с. 8).

12.05.2017 року заявник ОСОБА_1 звернулась до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

18.05.2017 року ОСОБА_1 було надано відповідь про те, що наданих нею документів не достатньо для підтвердження факту її залучення і виконання нею робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-11, 13, 76-81, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації Чорнобильської катастрофи, про встановлення факту- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1 була залучена до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 03 червня по 30 серпня 1986 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.04.2018 року.

Суддя