Справа № 405/5451/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі нерухомого майна, поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 6/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою: вулиця Шумілова генерала, 16 в м. Кіровограді та визначити між ним та відповідачем порядок користування 12/25 частинами вказаного житлового будинку та виділити йому у користування: коридор площею 4,9 кв.м, санвузол площею 4,5 кв.м, кімнату площею 20,5 кв.м, кухню площею 11,8 кв.м та котельню площею 4,9 кв.м, а відповідачу кімнати площею 8,3 кв.м та 11,9 кв.м.

Позов обґрунтовує тим, що 25.07.1992 року він уклав шлюб з відповідачем, який розірвано 07.03.2013 року. В період перебування у шлюбі ними було придбано у спільну сумісну власність 12/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою: вулиця Шумілова генерала, 16 в м. Кіровограді. Право власності на майно було зареєстровано за відповідачем, що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 24.11.1999 року. У звязку з тим, що майно придбано в період шлюбу він має прав на ? його частину, тобто на 6/25. На даний час між ним та відповідачем склався порядок користування будинком, вона залишила собі в користування дві кімнати, перекрила вхід, будинок має три окремі входи та умовно поділений на три квартири.

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов.

Відповідач вимоги позову не визнала, в своїх запереченнях просила відмовити в його задоволенні та подала зустрічний позов, в якому просила виділити їй в натурі із спільної часткової власності подружжя 6/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами з можливою компенсаціє за частку її майна при відступі від ідеальних часток; визнати спільною власністю подружжя автомобіль НОМЕР_1 та її право власності на ? частину цього автомобіля, визнати за нею право власності на ? частину вказаного автомобіля та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за належну їй частку автомобіля і судові витрати по справі.

Позивач за зустрічним позовом не заперечує, що дійсно 25.07.1992 року між сторонами укладено шлюб. Зазначає, що шлюбні відносини вони припинили в кінці 2011 року, а офіційно розірвали шлюб 07.03.2013 року. 22.05.2015 року вона змінила своє прізвище з «Вергун» на «Ломідзе» у звязку з реєстрацією шлюбу. Нею також визнається право позивача за первісним позовом на 6/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою: вулиця Шумілова генерала, 16 в м. Кіровограді. Просить виділити її частку 6/25 їй в натурі.

Крім того, зазначає, що крім частини будинку в період шлюбу, а саме 12.06.2006 року, ними було придбано і автомобіль НОМЕР_1 за кредитним договором. Автомобілем користувався ОСОБА_1, вона вважає себе співвласником вказаного автомобіля, просить стягнути на її користь половину вартості машини.

Відповідач за зустрічним позовом вимоги зустрічного позову в частині стягнення половини вартості автомобіля не визнав. Ним не заперечується той факт, що на даний час він є власником автомобіля, але він автомобіль відчужив відповідно до генерального доручення, так як кредит за машину він сплачував сам.

За клопотанням представника позивача (за первісним позовом) були проведені: комплексна судова будівельно-технічна, земельно-технічна, оціночно-будівельна експертиза та оціночно-автомобільна експертиза.

Позивачем за первісним позовом уточнено позовні вимоги і відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 25.05.2018 року позивач за первісним позовом просить: визнати за ним право власності на 7/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою: вулиця Шумілова генерала, 16 в м. Кіровограді; визначити між ним та відповідачем порядок користування 12/25 частинами вказаного житлового будинку та виділити йому у користування: коридор площею 4,9 кв.м, санвузол площею 4,5 кв.м, кімнату площею 20,5 кв.м, кухню площею 11,8 кв.м та котельню площею 4,9 кв.м, майстерню-гараж літ В1в2, а відповідачу кімнати площею 8,3 кв.м та 11,9 кв.м. Не заперечує проти виплати на адресу відповідача компенсації в розмірі 50 828,00 грн., так як її частка зменшилась.

Представник позивача ОСОБА_5 за зустрічним позовом також уточнив вимоги зустрічного позову. Відповідно до поданого клопотання від 20.11.2018 року просить згідно варіанту № 2 комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 9/15 від 11.08.2017 року виділити в натурі із спільної часткової власності: 5/25 часток ОСОБА_3, яке складається: кімната 1-7, після перепланування, площею 15,0 кв.м; коридор 1-8, після перепланування, площею 2,67 кв.м.; санвузол 1-10, після перепланування, площею 2,5 кв.м.; передпокій 1-11, після перепланування, площею 5,4 кв.м.; майстерня-гараж «В1»; яма оглядова «в2». 7/25 часток ОСОБА_1, куди входить: коридор 3-1 площею 4,9 кв.м; санвузол 3-2 площею 4,5 кв.м; кімната 3-3, після перепланування, площею 15,0 кв.м; кухня 3-4 площею 11,8 кв.м.; котельня 3-5 площею 4,9 кв.м.; навіс «М»; альтанка «С»; погріб «Гг»; яма вигрібна «И»; огорожа № 5; хвіртка № 8; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 50 828 грн. за перебільшення площі. В рішенні суду зазначити про те, що виділ майна в натурі проводився без врахування вартості матеріалу, обладнання, робіт, які необхідно виконати для поділу майна подружжя та які зазначено в варіанті № 2 комплексної судової експертизи № 9/15 від 11.08.2017 року. Визнати спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2. Визнати право власності на належну ОСОБА_3 частину автомобіля ВАЗ 21112, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1 та стягнути на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну мені частину автомобіля. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені по справі витрати і в тому числі: кошти сплачені в якості судового збору, за проведення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи та судової оціночно-автомобільної експертизи.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали відповідно до наданих ними уточнень, просили задовольнити позов. В задоволенні зустрічних вимог просили відмовити.

Відповідач за первісним позовом та її представник просили задовольнити вимоги зустрічного позову відповідно до наданих ними уточнень, в задоволенні первісного позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.07.1992 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано 07.03.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда та видано свідоцтво про розірвання шлюбу Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 15.

22.05.2015 оку відповідач ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 301).

В період шлюбу, а саме 24.11.1999 року, відповідно до договору купівлі-продажу частини жилого будинку, сторонами було придбано 12/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою: вулиця Шумілова генерала, 16 в м. Кіровограді. Право власності оформлено на ОСОБА_6. Договір посвідчено державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстровим № 2-4032.

Також в період шлюбу сторони придбали автомобіль марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, зеленого кольору, № кузов ХТА9499, який з 12.06.2007 року зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1, проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується інформацією регіонального сервісного центру в Кіровоградській області від 07.11.2016 року № 31/11 3274.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що будинок №16 по вул. Шумілова в м. Кіровограді знаходиться у спільній частковій власності, частки складають: 2/5 частин вищезазначеного домоволодіння належить ОСОБА_8, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 67864700 від 12.09.2016 року; 3/25 часток домоволодіння належить ОСОБА_9; 12/25 часток цього домоволодіння оформлено на відповідача ОСОБА_1 (тепер ОСОБА_3) Л.В., що підтверджується відомістю № 11997884 з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Співласник ОСОБА_9 є померлим, а його єдиний спадкоємець, син - ОСОБА_10 до теперішнього часу не оформив спадщину на себе.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають право на 6/25 частин вказаного будинку.

Згідно висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 11.08.2017 року № 9/15, складеному експертами ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» можливий відступ від рівності часток з можливою компенсацією на користь відповідача, при цьому частка позивача збільшується до 7/25 частин. У вказаному висновку експертів було визначено можливі варіанти поділу будинку та господарських будівель.

В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо збільшення частки позивача за первісним позовом до 7/25 і, відповідно, частка відповідача склала 5/25 частини будинку з виплатою компенсації з боку позивача на її користь за перебільшення площі в сумі 50 828, 00 грн.

У вищезазначеному висновку експерта зазначено, що виділення в натурі можливо за умови перепланування будинку.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється

Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Перепланування (переобладнання) жилого будинку проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевого органу самоврядування (стаття 152 ЖК Української РСР).

Переобладнання та перепланування будинку повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, тощо.

Водночас, при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно - епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки; висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, пов'язаних із цим переобладнанням і переплануванням; висновки інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Таким чином, виділення частини будинку в натурі, у випадку якщо для цього необхідно здійснити перепланування будинку, можливе лише за умови наявності погодження з компетентними органами.

Вказана правова позиція висловлена 05.09.2018 року Касаційним цивільним судом в складі Верховного суду у справі № 555/2512/15, у якій предметом позову було також виділення частини будинку в натурі.

Дозвільної документації та інших матеріалів, що свідчать про технічну можливість перепланування будинку позивачем за зустрічним позовом не надано.

Як пояснила позивач в запропонованому варіанті поділу майна № 2 експертизи, який запропоновано і позивачем як варіант порядку користування і на який погоджується і відповідач, як на варіант виділу в натурі, всі інженерні споруди, обладнання (лічильник газу, система опалення, лічильник води з водопроводом та каналізацією, лічильник використання електроенергії та інше) не оцінювався і залишається позивачу. В разі виділення приміщень відповідачу, згідно варіанту 2, необхідно буде отримати дозволи на підключення газу, води, електроенергії, придбати необхідні лічильники, труби, радіатори опалення та інше. В цьому ж варіанті зазначено які будівельні роботи необхідно буде провести згідно варіанту № 2. Підрахувати вартість робіт, будівельного матеріалу, лічильників та іншого не можливо, оскільки на теперішній час не відомо які приміщення будуть виділено сторонам, не можливо визначити вартість робіт та необхідного матеріалу, оскільки ціни швидко змінюються. Якщо приміщення з інженерними спорудами буде виділено позивачу, то витрати на роботи по переобладнанню приміщень відповідача, вартість необхідного матеріалу для обладнання інженерних споруд, перегородок в приміщеннях відповідача має також бути поділено між колишнім подружжям після виділення приміщень в натурі, по витратам, які будуть мати вартісне підтвердження.

Поділ вищезазначених витрат на теперішній час не можливий і, відповідно, суд не має можливості наперед ухвалити рішення відповідно цих витрат.

Як пояснила відповідач за первісним позовом в судовому засіданні, вона не зверталась до відповідних органів за отриманням погоджень з компетентними органами і буде звертатись після рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання права власності за сторонами в розмірі погоджених ними часток, стягнення компенсації та визначення порядку користування між сторонами на 12/25 частин будинку та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в частині виділення в натурі її частки.

Враховуючи, що відповідачу ОСОБА_3 виділяється менша частка в праві власності на будинок, суд виділяє їй в користування майстерню-гараж літ. В1в2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково в частині визнанняспільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 та стягнення на її користь ? частини вартості автомобіля з наступних підстав.

Як зазначалось вище, згідно ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не заперечується факт придбання спірного автомобіля в період шлюбу та ту обставину, що на даний час він є власником вказаного автомобіля і він розпорядився автомобілем одноособово, видавши генеральну довіреність іншій особі.

Крім того, на вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ним не надано спростування вартості вказаного автомобіля, визначеного висновком № 9/17 судової авто товарознавчої експертизи, яким середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21112 на березень 2017 року визначена в розмірі 90 182,16 грн.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 в частинівизнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 підлягають задоволенню, а тому підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на її користь ? частини вартості автомобіля в сумі 45 091,08 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене суд відносить витрати за рахунок сторін та враховує, що позивачем ОСОБА_1 при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 1 196,38 грн. ( 645,18 грн. при поданні позову а.с.1 та 551,20 грн. а.с.18), позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 при поданні зустрічного позову сплачено 645,18 грн. (а.с.52), хоча нею ставились дві вимоги щодо виділу в натурі будинку та поділу автомобіля, а тому стягненню з ОСОБА_3 на користь держави підлягають судові витрати в сумі 645,18 грн., враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» станом на день звернення в суд.

Крім того, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 були понесені судові витрати на проведення експертиз та сплачено 6 819,00 грн. за проведення комплексної будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи та 3 224,00 грн. за проведення авто товарознавчої експертизи (а.с.106).

Враховуючи пропорційність задоволення позовних вимог суд стягує з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половину понесених нею судових витрат в сумі 5 012,50 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/25 частин житлового будинку з відповідно частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький вулиця Генерала Шумілова, 16.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 5/25 частин житлового будинку з відповідно частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький вулиця Генерала Шумілова, 16.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за перебільшення площі в розмірі 50 828, 00 грн.

Визначити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порядок користування 12/25 частинами житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький вулиця Генерала Шумілова, 16, виділивши в користування ОСОБА_1 коридор площею 4,9 кв.м, санвузол площею 4,5 кв.м, кімнату площею 20,5 кв.м, кухню площею 11,8 кв.м та котельню площею 4,9 кв.м; ОСОБА_3 виділити в користування кімнату площею 8,3 кв.м, кімнату площею 11,9 кв.м та майстерню-гараж літ. В1в2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі нерухомого майна, поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3.

В порядку поділу спільного майна подружжя автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ? частину вартості автомобіля в сумі 45 091,08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в сумі 5 021,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в сумі 645,18 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_3, 20.01.19754 року народження, ІПН НОМЕР_5, прож . ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_11