Справа № 226/2239/17
Провадження № 2/226/80/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

за участю секретаря Тіссен О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 10.01.2014 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 6100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач перестав виконувати взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 19.10.2017 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 106172,69 грн, з яких: 6097,41 грн заборгованість за кредитом, 90693,25 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3850,00 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5032,03 грн штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з нього на його користь 106172,69 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1600 грн.

Представник позивача та відповідач до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 10.01.2014 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 30,00 % на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.4-5,6,7).

Уклавши договір, відповідач відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг взяв на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надав свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.8-31).

Відповідно до п.п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі встановленому тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році. Згідно п.п.2.1.1.12.6.1 у випадку виникнення простроченого зобовязання клієнт сплачує банку пеню та штраф. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Строк та порядок погашення по кредиту по платіжним карткам з установленим мінімальним обовязковим платежем наведений у Памятці клієнта (п.п.2.1.1.12.4, 2.1.1.12.5., 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг), яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за використання кредитом, передбачену тарифами та частину заборгованості по кредиту. Строк погашення по кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обовязкового платежу, виконується в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. За користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку. При порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф. Як слідує з представленого позивачем письмового розрахунку заборгованості, своїх зобовязань за договором відповідач в повній мірі не виконував, останній платіж ним здійснено 25.07.2014року (а.с.4). Станом на 19.10.2017 року за відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 106172,69 грн, з яких: 6097,41 грн заборгованість за кредитом, 90693,25 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3850,00 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5032,03 грн штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Згідно ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки боржником порушено виконання боргових зобовязань, тіло кредиту підлягає стягненню в тому розмірі, який зазначено позивачем в позові і розрахунку, а саме в сумі 6097,41 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.536 Цивільного Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст.1056-1 Цивільного Кодексу, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно правового висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2315цс16, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Таких підтверджень позивачем суду не надано. Доказів того, що відповідач був ознайомлений з одностороннім підвищенням процентної ставки й дав згоду на отримання кредитних коштів за таких умов матеріали справи не містять.

Обовязок проінформувати клієнта про зміни Тарифів, а також про інші умови обслуговування рахунків, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), визначено і в п.1.1.3.2.3. Умов та Правил, згідно якого Банк зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати про це клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.1.1.3.1.9. цього договору.

За таких обставин суд вважає неправомірними дії позивача в частині прийняття одностороннього рішення по підвищенню процентної ставки і вважає, що вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягає частковому задоволенню, так як нарахування заборгованості за процентами має визначатися, виходячи з 30%: за період з 12.01.2014 по 30.08.2014року в розмірі, нарахованому Банком 1359,18грн., а з 01.09.2014року по 19.10.2017року в розмірі 5817,95 грн. (6097,41грн. х 30% : 360днів х 1145днів), а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 7177,13 (1359,18+5817,95).

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 з 14.04.2014року проживав в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Проте всупереч вимогам зазначеного Закону позивачем після 14.04.2014 року нараховано відповідачу штрафні санкції 500грн. штраф (фіксована частина) і 5032,03грн. штраф (процентна складова), які стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині стягнення тіла кредиту в сумі 6097,41 грн. і процентів, розрахованих, виходячи з 30 відсотків на суму залишку заборгованості, в сумі 7177,13 грн., а всього підлягає до стягнення 13274,54 грн.

Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 200,04грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 625, ч.2 ст.1050, ч.1ст.1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, б.1Д, до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, б.1Д заборгованість за кредитним договором (без номера) від 10.01.2014 року в сумі 13274 (тринадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн 54 коп., з яких: 6097,41 грн заборгованість за кредитом та 7177,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, та судові витрати в сумі 200,04 грн, перерахувавши зазначені суми на розрахунковий рахунок № 3111.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І.Клепка