Справа № 517/525/17 н/п 2/517/17/2018
Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року смт. Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гончар І.В. при секретарі Заболотній Л.В. за участі: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 представника позивачів ОСОБА_3 відповідача голови СФГ " Гонтарюк " - Гонтарюк І.І. представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до СФГ « Гонтарюк» про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого володіння та вдшкодування збитків, суд -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовною заявою до СФГ « Гонтарюк» про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого володіння та відшкодування збитків. Заявлені вимоги обгрунтовують тим, що на підставі Розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 09.03.2006 року № 107/2006 позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, виділені земельні ділянки площею 2,76 га, 3,24 га, 3,10 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку. А також на підставі заповітів позивачам ОСОБА_7, ОСОБА_8 належать земельні ділянки площею 2,33 га і 2,29 га, що знаходяться на території Йосипівської сільської ради Захарівського району Одеської області. 15 серпня 2017 року при розгляді СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області кримінального провадження № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, їм стало відомо про те, що у відповідача є чотири договори оренди земельних ділянок від 15 серпня 2010 року, які належать ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Про існування даних договорів оренди земельних ділянок їм нічого відомо не було. Гонтарюк І.І., як голова СФГ " Гонтарюк" фактично володіє і користується зазначеними земельними ділянками, але позивачі просять визнати дані договори оренди землі недійсними, так як вони не відповідають чинному законодавству. Також в наслідок вказаних незаконних дій відповідача позивачам заподіяно майнову шкоду , так як з вини відповідача Вони позбавлені можливості протягом тривалого часу користуватися своїм майном, а також знищені технічні споруди на кордонах цих земель. В даний час , не зважаючи на те, що за заявою ОСОБА_1 внесена інформація про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, відповідач продовжує користуватися зазначеними земельними ділянками, при цьому знищив технічні споруди встановлені працівниками геодезії для визначення меж земельних ділянок, чим заподіяв позивачам майнову шкоду у розмірі 5 000 гривень та продовжуючи кристуватися земельними ділянками без належних йому на те прав, в період з весни 2017 року до теперішнього часу завдав відповідачам збитки, а саме упущену вигоду у розмірі 148 493,28 грн. Тому, Вони змушені звернутися до суду з вище вказанимпозовом. В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що у 2010 році позивачі звернулися до Гонтарюка І.І.( голови СФГ "Гонтарюк") з проханням щоб Він взяв їх земельні ділянки в оренду, так як у них не було можливості самостійно їх обробляти, на що Гонтарюк І.І. погодився. Дана домовленість між ними була устною. Всі ці роки Гонтарюк І.І. обробляв дані земельні ділянки, сплачував їм орендну плату. В 2017 році Вони вирішили самостійно обробляти земельні ділянки та повідомили про це Гонтарюка І.І., але Він відмовився віддавати їм землю. Вони звернулися до прокуратури та підчас розгляду їх заяви їм стало відомо, що між ними укладено договори оренди землі на 15 років. Договори оренди землі Вони не підписували та про їх існування нічого не знали. Тому, зважаючи на те, що Гонтарюк І.І. відмовляється добровільно віддавати їм земельні ділянки, вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали суду аналогічні пояснення. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнають та пояснили, що СФГ " Гонтарюк" 15 серпня 2010 року уклало договори оренди земельних ділянок з їх власниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_10 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правонаступником якого є ОСОБА_7 Вказані договори були особисто підписані власниками - орендодавцями зазначених у них земельних ділянок, а інформація про об'єкт оренди містилась у відповідних державних актах власників - орендодавців. Договір складено сторонами терміном на 15 років. Зазначені договор виконувалися зі сторони відповідача, який авансом починаючи з 2010 року став виплачувати належну за договором орендну плату орендодавцям, які її отримували та ставили свої підписи у відповідних відомостях. Тому, порушень умов договору зі свого боку не вбачає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, судом були встановлені наступні факти. Згідно копії державного акту серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 09.03.2006 року № 107/2006 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,10 га, яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована масив АДРЕСА_1 Згідно копії державного акту серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 09.03.2006 року № 107/2006 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,76 га, яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована масив АДРЕСА_1 Згідно копії державного акту серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 09.03.2006 року № 107/2006 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,24 га, яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована масив АДРЕСА_1 Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВХ №155309 від 08 липня 2016 року ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 2,3348 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на АДРЕСА_2, що належала спадкодавцю ОСОБА_10 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВХ №155310 від 08 липня 2016 року ОСОБА_8 належить земельна ділянка площею 2,2969га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на АДРЕСА_3, що належала спадкодавцю ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності нанерухоме майно. Згідно копії договору оренди землі від 15 серпня 2010 року, ОСОБА_6 та СФГ "Гонтарюк" уклали договір про оренду земельної ділянки , що розташована на території АДРЕСА_1 Згідно копії договору оренди землі від 15 серпня 2010 року, ОСОБА_10 та СФГ "Гонтарюк" уклали договір про оренду земельної ділянки , що розташована на території АДРЕСА_2. Згідно копії договору оренди землі від 15 серпня 2010 року, ОСОБА_1 та СФГ "Гонтарюк" уклали договір про оренду земельної ділянки , що розташована на території АДРЕСА_1. Згідно копії договору оренди землі від 15 серпня 2010 року, ОСОБА_2 та СФГ "Гонтарюк" уклали договір про оренду земельної ділянки , що розташована на території АДРЕСА_1 Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майн,а державна реєстрації договорів оренди земельних ділянок належних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не проводилася. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно ст.ст. 13, 14,18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» до істотних умов договору оренди землі відноситься : об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України: «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу». Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Згідно ст. 125 ЗК України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, беручи до уваги твердження позивачів, що договори оренди із СФГ " Гонтарюк" Вони не укладали, між ними була лише устна домовленість, про те що дане господарство буде обробляти іх земельні ділянки, за що сплачуватиме їм орендну плату, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання договорів недійсними задоволенню не підлягає, так як надані відповідачем договори оренди землі від 15 серпня 2010 року у встановленому законом порядку не реєструвалися та не відповідають вимогам чинного законодавства, тобто неможливо визнавати недійсним те, чого насправді не існує. Згідно ст..41 Конституції України, кожен має право користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст..387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Матеріалами справи було встановлено, а позивачами доведено, що їм на підставі державних актів та свідоцтв про право на спадщину за заповітом належать земельні ділянки. Під час судового розгляду було встановлено, що договори оренди земельних ділянок між сторонами у встановленому законом порядку не укладалися, тобто між ними не виникло цивільно - правових відносин і у СФГ " Гонтарюк" відсутнє право орендаря. Таким чином судом встановлено, що позивачі є законними власниками вище вказаних земельних ділянок. У випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами ст.1166 ЦК України, відповідно до частин 1 якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності їх вини. Частинами 1 та 2 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Із роз'яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативним наслідками. Отже, задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо стягнення з відповідача СФГ " Гонтарюк" на користь позивачів майнової шкоди, а саме завданих збитків (упущеної вигоди) у зв'язку з позбавленням власників користуватися своїми земельними ділянками, так як, між сторонами існувала усна домовленість про оренду земельних ділянок і СФГ " Гонтарюк " відповідно до наданих відповідачем відомостей сплачував орендну плату позивачам, чого Вони не заперечують. Відповідно до Інструкції про встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року № 376, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Відповідно до п. 2.1. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. П. 2.3. Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Враховуючи вище викладене, у зв'язку з тим, що позивачами надано лище договора на проведення землевпорядних робіт, а саме лише виготовлено технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі , стягнення майнової шкоди ( реальних збитків) у звязку з знищенням технічних споруд, встановлених працівником Геодезії для визначення меж земельних ділянок задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача СФГ"Гонтарюк" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 640 грн. та судові витрати у розмірі 4402, 40 грн.. Також, підлягає стягненню з відповідача СФГ " Гонтарюк " на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., на користь ОСОБА_6 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., на користь ОСОБА_7 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., на користь ОСОБА_8 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. Керуючись ст.ст.12, 81,89, 141 265-268 ЦПК України, ст.ст. 22,203,225,387,638, 792, 1166,1172,1192 ЦК України, ст. 125 ЗК України та ЗУ «Про оренду землі», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до СФГ « Гонтарюк» про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого володіння та відшкодування збитків - задовольнити частково. Зобов'язати СФГ "Гонтарюк" передати позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельні ділянки, розташовані на території Йосипівської сільської ради Захарівськогорайону Одеської області, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на праві власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку і ОСОБА_7, ОСОБА_8, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Стягнути з СФГ " Гонтарюк " на користь позивача ОСОБА_1, судові витрати , а саме сплачену суму судового збору у розмірі у розмірі 640 ( шістсот сорок гривень) та судові витрати у розмірі 4402, 40 ( чотири тисячі чотириста дві гривні) 40 коп. Стягнути з СФГ " Гонтарюк" на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 ( шістсот сорок гривень). Стягнути з СФГ " Гонтарюк" на користь ОСОБА_6 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 ( шістсот сорок гривень) .

Стягнути з СФГ " Гонтарюк" на користь ОСОБА_7 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 ( шістсот сорок гривень) . Стягнути з СФГ " Гонтарюк" на користь ОСОБА_8 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 ( шістсот сорок гривень). В іншій частині позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: