У Х В А Л А

5 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 619/2883/16-ц

провадження № 61-45015ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, який під час судового розгляду справи уточнювало, про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені.

Позовна заява мотивована тим, що 5 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 27 700 доларів США, а відповідач ОСОБА_1 зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 5 грудня 2021 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 11,3% річних.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 71011 від 5 грудня 2006 року. Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Станом на 2 серпня 2017 року заборгованість по кредитному договору становить 20306, 80 дол. США, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за основним боргом та процентами за користування кредитом, нарахована в порядку розділу 7 кредитного договору, в загальній сумі 70303,83 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року.Апеляційну скаргу публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року скасовано, ухвалено нову постанову. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу, процентів нарахованих станом на 2 серпня 21017 року за договором про надання споживчого кредиту 20 306, 80 дол. США, з яких: 1 4004, 68 дол. США заборгованість за основним боргом, 6 302, 12 дол. США, що станом на 22 серпня 2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України становить еквівалент 562 690, 77 грн, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 70 303, 83 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 4 465, 34 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 4911, 87 грн. у зв'язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 8 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме зазначити поважні причини, що перешкоджали їй подати касаційну скаргу до 21 вересня 2018 року та надати докази, які підтверджують ці обставини.

ОСОБА_1 усунула недоліки касаційної скарги, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження зазначила, що копію повного тексту судового рішення вона отримала поштою 13 жовтня 2018 року, що підтверджується копією конверту з зазначеним номером квитанції та відомостями, то містяться в відкритому реєстрі поштових відправлень Укрпошта.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими судами обставинами справи та визначеними правовідносинами, які випливають з договору споживчого кредиту, правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності.

Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, може бути визнана малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1процесуальний строк на касаційне оскарження постановиАпеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1на постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко