Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2018 Справа №607/8931/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про зобовязання виконати рішення комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації від 22.12.2016 року №71, додаткове визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати ОСОБА_5 виконувати рішення № 71 комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районного державної адміністрації від 22.12.2016 року, яким рекомендовано встановлення ОСОБА_1 побачення з дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у першу, третю неділю та у другу, четверту суботу місяця я з 10:00 год. по 18:00 год. за його місцем проживання без присутності матері та не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні та вихованні з дітьми; додатково визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми: осінні канікули: першу половину канікул діти проводитимуть з матір'ю ОСОБА_5, другу половину канікул діти проводить з батьком ОСОБА_1; зимові канікули: першу половину канікул діти проводить з матір'ю ОСОБА_5, другу половину канікул діти проводить з батьком ОСОБА_1; весняні канікули: першу половину канікул діти проводить з матір'ю ОСОБА_5 Сергіївною, другу половину канікул діти проводить з батьком ОСОБА_1; літні канікули: першу половину канікул діти проводить з матір'ю ОСОБА_5, другу половину канікул діти проводить з батьком ОСОБА_1; зобовязати ОСОБА_5 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_1 з дітьми, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це ОСОБА_1 особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони не можуть досягти згоди щодо участі батька у вихованні дітей, їх утриманні, особистому спілкуванні. Зазначив, що відповідач уникає зустрічей та чинить перешкоди позивачу у його намаганнях зустрітися із синами. 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про встановлення для нього часу спілкування із дітьми за його місцем проживання без присутності їх матері та зобовязання повідомляти його про термін виїзду та місце перебування синів за межами Тернопільського району, шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед виїздом. 22 грудня 2016 року, комісією з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації прийнято рішення № 71, яким встановлено участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми чотири рази на місяць: у першу, третю неділю та у другу, четверту суботу місяця, з 10:00 по 18:00 год. за його місцем проживання без присутності матері. Однак, ОСОБА_5 рішення комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської райдержадміністрації від 22 грудня 2016 року не виконує, чинить різного роду перешкоди у спілкуванні із дітьми.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнали, проти їх задоволення заперечила та суду пояснили, що ОСОБА_5 не чинить відповідачу жодних перешкод у спілкуванні із дітьми. Зазначила, що ОСОБА_1 не цікавиться життям своїх синів, не піклується про них, не забезпечує матеріальні потреби на оздоровлення та лікування. 16 серпня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про примусове стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дітей. Діти часто хворіють, їм встановлено складні медичні діагнози, у звязку з чим необхідні часті консультації медиків та лікування. Враховуючи стан здоровя дітей, вважає, що побачення із дітьми можливо лише у присутності їх матері, у позові просить відмовити.

Представник Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту прав дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 із 13 листопада 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року).

У даному шлюбі народилося двоє дітей : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №137233, видане 18 квітня 2011 року Остапївської сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №7) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №137233, видане 18 квітня 2011 року Остапївської сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №6).

22 грудня 2016 року, комісією з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації прийнято рішення № 71, яким встановлено участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми чотири рази на місяць: у першу, третю неділю та у другу, четверту суботу місяця, з 10:00 по 18:00 год. за моїм місцем проживання без присутності матері.

Проте, судом встановлено, що незважаючи на рішення комісії з питань захисту прав дитини, мати дітей ОСОБА_5 чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми.

Відповідно до висновку Тернопільської районної державної адміністрації про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженого рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 30.11.2017 р. №49, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне встановити наступний графік побачень батька з дітьми: 1, 3 неділя та 2, 4 субота кожного місяця із 10 год. по 18 год. за його місцем проживання без присутності матері.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду пояснили, що були очевидцями того, як відповідач не виконує зазначеного рішення Тернопільської районної державної адміністрації № 71 та не дозволяє позивачу проводити спілкування із своїми дітьми окремо у визначений у ньому час.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 суду зазначили, що відповідач не чинить перешкоди батькові у спілкуванні із своїми дітьми, проте вважає, що таке спілкування повинно проходити виключно у її присутності.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України , той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, врахувавши інтереси неповнолітніх дітей, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом зобовязання ОСОБА_5 виконувати рішення комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації від 22.12.2016 року №71, яким встановлено ОСОБА_1 графік побачення з його дітьми. Крім цього, суд вважає, що право відпочинку у період шкільних канікул з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_1 слід здійснювати за погодженням із їх матірю ОСОБА_5. Також суд вважає, що у випадку зміни фактичного місця перебування неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_1 слід зобовязати ОСОБА_5 заздалегідь повідомляти ОСОБА_1 про фактичне перебування їх неповнолітніх дітей.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 159, 171 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про зобовязання виконати рішення комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації від 22.12.2016 року №71, додаткове визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5 виконувати рішення комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації від 22.12.2016 року №71, яким встановлено ОСОБА_1 графік побачення з дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Право відпочинку у період шкільних канікул з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_1 здійснювати за погодженням із їх матірю ОСОБА_5 .

У випадку зміни фактичного місця перебування неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_1, зобовязати ОСОБА_5 заздалегідь повідомляти ОСОБА_1 про фактичне перебування їх неповнолітніх дітей.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20 квітня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_13