Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження №22-ц/824/1939/2018 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Шуляку Д.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Садового товариства «Мотоцикліст», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та просила про його задоволення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є членом СТ «Мотоцикліст» з моменту його створення, а саме з 1997 року. Головою правління вказаного товариства є ОСОБА_3, з яким у позивача склались неприязні відносини, внаслідок чого він намагається зганьбити позивача в очах інших членів товариства. За дорученням голови правління товариства ОСОБА_3 на дошках оголошень СТ «Мотоцикліст» були розміщені оголошення, які містять недостовірну і негативну інформацію про ОСОБА_2, наступного змісту:

«Увага! Ці люди живуть за наш рахунок! Боржники по обов'язковим платежам станом на 01.07.2017 року:….. ОСОБА_2 - 321....»;

«Члени СТ «Мотоцикліст», які мають найбільші борги по сплаті членських внесків на 23.12.2017 року: діл. № 320, 321, 321-а, 320-а - ОСОБА_2, - 2311-00 грн…. При несплаті боргів до кінця 2017 року, в подальшому буде стояти питання про виключення злісних боржників із членів садового товариства.... Правління»;

«Витяг із протоколу №121 від 01.03.2018 р. п. 2 Після довготривалих перемовин та нагадувань боржникам про необхідність сплати боргу, для піддержання життєдіяльності СТ «Мотоцикліст» на 01.03.2018 року продовжують не сплачувати членські внески та податок до нашої Держави слідуючі господарі будинків, які розташовані на земельних ділянках: …2. ОСОБА_2 - №321.... Правління»;

«Витяг із протоколу №121 від 01.03.2018 року. ….. Господарі будинків, розташованих на земельних ділянках .... ОСОБА_2 - діл. № 321 .... Використовуючи велику кількість електроенергії за місяць несвоєчасно та не в повному обсязі сплачують кошти за спожиту електроенергію, не в повному обсязіабо зовсім не сплачують за загальне освітлення. Не сплачують кошти за технічний огляд та ремонт електромережі та понижуючої підстанції. Своїми діями вони намагаються перешкодити постачанню електроенергії для споживачів колективу СТ «Мотоцикліст» Люди добрі! Не будьте байдужими до порушників! Тільки від Вашої не байдужої поведінки залежить добробут в нашому домі! Правління»;

«Оголошення. Повідомляємо, що термін договору між СТ «Мотоцикліст» та АТ «Ощадбанк» закінчився. Згідно письмового звернення ОСОБА_2 (зем. діл. 321) з позивною заявою до Макарівського районного суду, продовження договору стало неможливим. З 22 березня 2018 року договір з АТ «Ощадбанк» - припинено. Правління».

Позивач вказує, що вона неодноразово зверталася до голови правління усно та письмово з приводу надання інформації щодо розміру членських внесків, розшифровки її заборгованості, а також інформації стосовно підвищення тарифів на електроенергію, проте жодної відповіді не отримала. Згідно листа № 47/11 від 06.03.2018 року без підпису її повідомлено, що вона не сплачує членські внески більше одного року та має борг перед членами СТ «Мотоцикліст» у сумі згідно п. 7.6 Статуту СТ «Мотоцикліст» та зобов'язана сплатити додаткові грошові внески у розмірі 10% від суми заборгованості за несвоєчасну сплату обов'язкових платежів відповідно до п. 6.2 Статуту СТ «Мотоцикліст».

Розповсюджена про позивача інформація є недостовірною, негативною та такою, що порушує її честь та гідність. Ця інформація була розповсюджена на дошках оголошень СТ «Мотоцикліст» між членами товариства та стосується конкретних фактів, які повинен довести відповідач.

Враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 34, 68 Конституції України, ст.ст. 16, 201, 277, 297 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», позивач просила визнати вказану вище інформацію, поширену правлінням СТ «Мотоцикліст» за дорученням голови правління ОСОБА_3, недостовірною та зобов'язати товариство спростувати вказану інформацію, поширену на дошках оголошень СТ «Мотоцикліст», шляхом розміщення резолютивної частини рішення на дошках оголошень СТ «Мотоцикліст», а також стягнути із СТ «Мотоцикліст» на свою користь на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що СТ «Мотоцикліст» зареєстроване як громадська організація, , юридична адреса: 08013, Київська обл., Макарівський р-н, с. Андріївка, керівник юридичної особи - ОСОБА_3 з 10.07.2010 року, дата державної реєстрації 14.04.2003 року, перереєстровано 10.08.2010 року, № запису 001188, що вбачається з безкоштовного витягу з ЄДРПОУ (а.с.51-54).

У вересні 2017 року та лютому 2018 року громадяни, які зазначають себе членами садового товариства «Мотоцикліст», в тому числі і позивач ОСОБА_2, письмово зверталися до голови СТ «Мотоцикліст» з приводу підстав нарахування, обліку та розрахунку заборгованості членських внесків, обліку використання та вартості електроенергії (а.с.13-16).

Як вбачається з наявних в справі ксерокопій аркушів з рукописним та друкованим текстом, вони містять наступну інформацію:

- «Витяг із протоколу №121 від 01.03.2018 року. ….. Господарі будинків, розташованих на земельних ділянках .... ОСОБА_2, - діл. № 321 .... використовуючи велику кількість електроенергії за місяць несвоєчасно та не в повному обсязі сплачують кошти за спожиту електроенергію, не в повному обсязі або зовсім не сплачують за загальне освітлення. Не сплачують кошти за технічний огляд та ремонт електромережі та понижуючої підстанції. Своїми діями вони намагаються перешкодити постачанню електроенергії для споживачів колективу СТ «Мотоцикліст» Люди добрі! Не будьте байдужими до порушників! Тільки від Вашої не байдужої поведінки залежить добробут в нашому домі! Правління» (а.с.17);

- «Члени СТ «Мотоцикліст», які мають найбільші борги по сплаті членських внесків на 23.12.2017 року: діл. № 320, 321, 321-а, 320-а - ОСОБА_2, - 2311-00 грн. При несплаті боргів до кінця 2017 року, в подальшому буде стояти питання про виключення злісних боржників із членів садового товариства.... Правління» (а.с.18);

- «Витяг із протоколу №121 від 01.03.2018 р., п. 2 Після довготривалих перемовин та нагадувань боржникам про необхідність сплати боргу, для піддержання життєдіяльності СТ «Мотоцикліст» на 01.03.2018 року продовжують не сплачувати членські внески та податок до нашої Держави слідуючі господарі будинків, які розташовані на земельних ділянках: …2. ОСОБА_2 - №321.... Правління» (а.с.19);

- «Увага! Ці люди живуть за наш рахунок! Боржники по обов'язковим платежам станом на 01.07.2017 року: ОСОБА_2, - 321....» (а.с.20);

- «Оголошення. Повідомляємо, що термін договору між СТ «Мотоцикліст» та АТ «Ощадбанк» закінчився. Згідно письмового звернення ОСОБА_2, (зем. діл. 321) з позивною заявою до Макарівського районного суду, продовження договору стало неможливим. З 22 березня 2018 року договір з АТ «Ощадбанк» - припинено. Правління» (а.с.22).

Як вбачається з листа № 47/11 від 06.03.2018 року, адресованого ОСОБА_4, в ньому повідомляється, що вона не сплачує членські внески більше одного року та має борг перед членами СТ «Мотоцикліст» у сумі згідно п. 7.6 Статуту СТ «Мотоцикліст» та зобов'язана сплатити додаткові грошові внески у розмірі 10% від суми заборгованості за несвоєчасну сплату обов'язкових платежів відповідно до п. 6.2 Статуту СТ «Мотоцикліст». У разі несплати заборгованості буде поставлено питання про виключення з членів товариства (а.с.21).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина третя вказаної статті передбачає, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність.

Як встановлено ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2, зазначаючи, що вона є членом СТ «Мотоцикліст», не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаної обставини. Крім того, позивач вказувала у позові, що за дорученням голови правління товариства ОСОБА_3 на дошках оголошень СТ «Мотоцикліст» були розміщені оголошення щодо наявності заборгованості у позивача зі сплати членських внесків, іншої інформації, яка, на думку позивача, є негативною, такою, що є недостовірною, та на підтвердження цьому надає копії аркушів з рукописним та друкованим текстом, з яких не вбачається, що це є оголошення, що вони були розміщені на дошці оголошень садового товариства, також неможливо встановити їх достовірність, автентичність та осіб, які їх розміщували. Інших доказів способу, місця, форми розміщення інформації, яку позивач вважає недостовірною, нею суду надано не було.

Звернення до органів правління товариства у вересні 2017 року та лютому 2018 року громадян, які зазначають себе членами садового товариства «Мотоцикліст», в тому числі і позивача ОСОБА_2, з приводу підстав нарахування, обліку та розрахунку заборгованості членських внесків, обліку використання та вартості електроенергії, також не є належними та допустимими доказами обставин, на які у позові посилається позивач.

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду про те, що позивач не довела суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, зокрема, факт поширення щодо неї відповідачем недостовірної інформації та порушення у зв'язку із цим її особистих немайнових прав як члена товариства чи як фізичної особи, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 12 ЦПК України є обов'язком позивача, а відтак правильним є і висновок суду про відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації та її спростування.

Оскільки вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є похідною від вищевказаних вимог, у задоволенні яких обґрунтовано відмовлено судом, правильним є і висновок суду про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги позивачки про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: