Справа № 405/6598/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката : ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою до ОСОБА_6, в якій просять зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні квартирою № 3 по вул. Лінія 10-а будинок 57 в м. Кропивницький, шляхом вселення їх в дану квартиру та передачі їм дублікатів ключів від вхідних дверей цієї квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що всі вони є власниками квартири АДРЕСА_1 у рівних частках по 1/4 частки кожному. З грудня 2014 року позивачі в зазначеній квартирі не проживають, відповідач володіє та користується квартирою спільно зі своєю другою дружиною та їх спільним малолітнім сином. Крім того відповідач самостійно змінив замок на вхідних дверях квартири, дублікати ключів їм не надав, в звязку з чим у позивачів виникли перешкоди у користуванні квартирою. Зазначають, що намагались врегулювати спір в досудовому порядку, неодноразово надсилали листи в яких просили надати доступ до квартири та дублікати ключів, однак відповідач дверей до квартири не відкрив, доступу до квартири та ключів не надав.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просять позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник позовну заяву не визнали, надали суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позивачі у грудні 2014 року у добровільному порядку виїхали з квартири АДРЕСА_1, з того часу ним замок на вхідних дверях не змінювався, позивачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є його дітьми часто приходять до нього в гості, іноді разом з ОСОБА_1, а тому вважає, що жодних перешкод у користуванні квартирою він не створює та права позивачів не порушує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, скориставшись своїм правом, відповідач подав суду зустрічну позовну заяву про стягнення коштів, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 5 860,96 грн. витрат на утримання квартири АДРЕСА_1. Зустрічну позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач за зустрічним позовом з грудня 2014 року в зазначеній квартирі не проживає, кошти на її утримання не надає, всі витрати по утриманню квартири він несе самостійно. Зазначив, що відповідач повинна відшкодувати витрати, спрямовані на утримання будинку та прибудинкової території, а також вказав, що в квартирі встановлено електричне опалення, так як опалення квартири у опалювальний період необхідно не тільки для комфортного проживання у ній, а і для утримання квартири у належному стані, з метою не допущення підвищення вологості та зниження температури у приміщенні, яке може призвести до псування житла, витрати в даній частині відповідач також повинна нести.

Відповідач та її представник зустрічну позовну заяву не визнали надали відзив на зустрічну позовну заяву та зазначили, що житловий будинок № 57 по вул. Лінія 10-а в м. Кропивницький має статус гуртожитку та не газифікований. Квартира № 3 в зазначеному будинку приєднана до мереж енергопостачання, за допомогою яких здійснюється освітлення квартири, приготування їжі на електроплитці, а також в квартирі встановлено водонагрівач для підігріву води. В квартирі проживають позивач по зустрічному позову разом зі своєю сімєю, а саме другою дружиною та їх спільним малолітнім сином, які і користуються даними комунальними послугами, а тому саме вони повинні нести витрати за спожиті послуги. Крім того вказала, що в зустрічній позовній заяві, позивач просить стягнути витрати за користування електроенергією в опалювальний період, однак обраховує витрати по платі за електроенергію в неопалювальний період - травень, липень, серпень, вересень відповідного року, а тому просили відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та представник позивачів позовні вимоги по первісному позову підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі, зустрічну позовну заяву не визнали посилаючись на обставини викладені у відзиві та просили відмовити у її задоволені. Також представником позивачів було надано відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідач по первісному позову чинить перешкоди у користуванні квартирою, ухиляється від отримання листів про досудове врегулювання спору у позивачів відсутній доступ до квартири про що складено акти.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову не визнала посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву та просила відмовити в задоволені у повному обсязі, зустрічну позовну заяву підтримала посилаючись на обставини викладені в зустрічній позовній заяві та просила задовольнити її у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача за первісним позовом, представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторонам по справі на праві приватної спільної часткової власності, у рівних частках по 1/4 частині кожному, належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.07.2011 року.

Починаючи з грудня 2010 року позивачі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, що не заперечувалося сторонами під час слухання справи.

Позивачами 17.08.2017 року, 26.09.2017 року, 13.10.2017 року на адресу відповідача, в порядку досудового врегулювання спору надсилались вимоги (повідомлення) про усунення перешкод у володінні та користуванні співвласникам квартири, відповідно до яких позивачі просили надати доступ до квартири АДРЕСА_1 та ключі від вхідних дверей (а.с. 19, 20, 23, 24, 25, 26).

Відповідно до актів від 02.09.2017 року, 22.10.2017 року позивачам не було надано ключів від вхідних дверей та доступ до зазначеної квартири (а.с. 22, 27).

Вказані обставини в судовому засіданні були підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які пояснили, що стати свідками їх попрохала ОСОБА_1 і вони двічі намалаись попасти до належної їй квартири у вересні 2017 року та в жовтні 2017 року, але двері квартири їм не відчинили, хоча було чутно, що в квартирі хтось перебуває, чули шурхіт.

Відповідь відповідача від 31.08.2017 року «Щодо вимоги про усунення перешкод у володінні та користуванні співвласникам квартири», відповідно до якої відповідач зазначив, що не чинить перешкод у доступі до квартири, спростовується наданими позивачами актами від 02.09.2017 року та 22.10.2017 року, а тому судом до уваги не береться.

Доводи відповідача про не отримання ним листів після 31.08.2017 року, також не беруться судом до уваги, так як в матеріалах справи містяться квитанції від 26.09.2017, 13.10.2017 і описи вкладення до цінного листа на імя відповідача, а також копії конвертів з відміткою пошти про повернення в звязку з закінченням строку зберігання, що свідчить про ухилення відповідача від отримання кореспонденції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частинами 1 та 2 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивачів.Вимоги позивачів є обґрунтованими та доведеними під час судового розгляду справи належними доказами у звязку є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає наступне.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви, позивач за зустрічним позовом проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 користується комунальними послугами, а тому зобовязаний брати участь у витратах на утримання майна, зокрема сплачувати комунальні послуги.

Відповідач за зустрічним позовом в зазначеній квартирі не проживає з грудня 2014 року, що не заперечувалось сторонами під час судового розгляду та не користувалась комунальними послугами, а тому не повинна нести витрати на утримання майна, яким вона фактично не користується.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою № 3 по вулиці Лінія 10-а, будинок 57 в м. Кропивницький шляхом вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_3 та передати їй ключі від вхідних дверей квартири.

Зобовязати ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_4 квартирою № 3 по вулиці Лінія 10-а, будинок 57 в м. Кропивницький шляхом вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 та передати йому ключі від вхідних дверей квартири.

Зобовязати ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_5 квартирою № 3 по вулиці Лінія 10-а, будинок 57 в м. Кропивницький шляхом вселення ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_3 та передати йому ключі від вхідних дверей квартири.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 640,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивачі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН не відомо).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН не відомо).

Відповідач: ОСОБА_5 руслан Володимирович, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ІПН НОМЕР_2) прож. м. Кропивницький, вул. лінія 10-а АДРЕСА_4.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко