ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/2915/17

провадження № 22-ц/781/709/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Кіселика С.А., Чельник О.І.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року у складі судді Андріянова О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частку,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частку.

Зазначав, що він є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, яку отримав у спадщину після смерті матері, за адресою: вул. Тимірязєва, 104, м. Світловодськ, Кіровоградська область. Співвласником 1/3 будинку є його рідна сестра ОСОБА_3, яка на даний час не проживає у будинку. В будинку проживає він зі своєю сімєю, будинок знаходиться в його користуванні і утриманні, ним сплачуються всі комунальні послуги, відповідач не приймає участі у витратах повязаних з утриманням будинку.

Вказує на те, що частка відповідача у праві спільної часткової власності є незначною, і з технічної точки зору не може бути виділена в натурі. Спільне володіння та користування ними будинком є неможливим у звязку з неприязними стосунками між ними.

Крім того, відповідач має інше житло, де і проживає. Вважає, що оскільки частка відповідача порівняно з його часткою є незначною, відповідач має інше житло, яке йому належить на праві власності, а тому припинення права відповідача на частку не потягне для нього істотної шкоди.

Просив припинити право власності відповідача на 1/3 частину житлового будинку № 104, по вулиці Тімірязєва в м. Світловодську, із виплатою відповідачу вартості вказаної частки в сумі 28511 грн. та визнати за ним право власності на 1/3 вказаного будинку.

Провадження у цивільній справі відкрито 22 листопада 2017 року (а.с.48).

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктами 11, 13 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 січня 2018 року, постановленою в судовому засіданні за участю представника позивача адвоката ОСОБА_5, відповідача та його представника, враховуючи ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.64-65, 66-67).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Суд встановив, що можливо здійснити поділ будинку в натурі, що підтверджується наданим позивачем висновком експертного будівельно-технічного дослідження, відповідач бажає користуватися належною йому часткою, тому з урахуванням принципів рівності прав співвласників та правового режиму спільної часткової власності, враховуючи інтереси всіх її учасників і заборону обмеження прав одних учасників за рахунок інших, у задоволенні позову відмовив (а.с. 91-93).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд послався на висновок будівельно-технічного дослідження № 12-17 від 01 березня 2017 року, за яким домоволодіння № 104, по вулиці Тімірязєва, що в м. Світловодську не може бути поділене між сторонами реально із дотриманням відповідності розмірам ідеальних часток, проте можливо здійснити 3 варіанти його розподілу із відступом від ідеальних часток та сплатою компенсації. Проте, судом не враховано, що розподіл будинку в натурі повязаний з проведенням переобладнання та обладнання квартир самостійними системами електрозабезпечення, газопостачання та опалення. Судом не зясовано вартість таких робіт і наявності фінансової можливості сторін для переобладнання домоволодіння. Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна від 24 січня 2017 року, ринкова вартість спірного житлового будинку з надвірними спорудами становить 85533 грн., вартість частки позивача 57022,00 грн., відповідно відповідача 28511 грн., а отже вартість виконаних робіт повязаних з переобладнанням житлового будинку буде становити майже половину його вартості і є не співмірною з власністю часток кожного із співвласників. У нього відсутня фінансова можливість для здійснення переобладнання і це становить для нього надмірний тягар. Також зазначає, що суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Апеляційне провадження відкрито 15 березня 2018 року (а.с.155). Справа призначена до розгляду на 11 квітня 2018 року (а.с.166).

ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи позивача є необґрунтованими. Будучи співвласником 1/3 частини спадкового будинку №104 по вул. Тимірязєва в місті Світловодську, вона позбавлена позивачем та його членами сімї доступу до будинку. Позивач без її відома здійснював проведення оцінки будинку та його експертне будівельно-технічне дослідження, чим порушив її права, самочинно та без відповідних дозвільних документів проводить переобладнання приміщення, що може призвести до аварійного стану. Крім частки в будинку вона має право також на відповідну частку надвірних будівель, що не враховано позивачем при поданні позову. Вона зареєстрована в будинку, що знаходиться за іншою адресою, в якому проживає разом зі своїм сином, який має свою сімю і сам утримує цей будинок, так як вона є інвалідом третьої групи і отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає навіть на медикаменти і обовязкові медобстеження в онкологічних закладах. За попередньою домовленістю позивач мав сплатити їй 3000 дол. США за більшу частину у праві спільної власності домоволодіння та надати їй в користування невелике жиле приміщення в цьому будинку, але згодом передумав та обманув її і тепер не допускає до будинку, в якому одноособово і самочинно користується її часткою, внаслідок чого вона не може провести і оцінку будинку (а.с.162).

В засідання апеляційного суду сторони та їх представники, повідомлені про дату,час та місце розгляду справи під розписку (а.с.167-170, 171-174), не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 28 січня 2013 року померла ОСОБА_6, після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Світловодськ, вул. Тімірязєва, 104 . Сторони у справі є дітьми спадкодавця.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 червня 2014 року держаним нотаріусом Світловодської державної нотаріальної контори, вбачається, що на підставі договору про перерозподіл спадщини позивач в порядку спадкування за законом успадковує 2/3 частини спадкового майна, а 1/3 частину успадковує відповідач (а.с.106).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 317, 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян, власність зобовязує. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позову, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. не буде істотною і саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81ск11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права .

З аналізу ч. 2 ст. 365 ЦК України випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно лише довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, та внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду.

Крім того, у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що вартість будинку станом на 24 січня 2017 року становить 85 533 грн., а вартість 1/3 частки складає 28511 грн., яка внесена позивачем на депозитний рахунок. На підтвердження вартості будинку позивач надав висновок (а.с.6). Відповідач із визначеною вартістю будинку не погодилася, про що зазначила у відзиві на позов (а.с.71) та на апеляційну скаргу (а.с.162).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що сторони не дійшли згоди щодо вартості частки відповідача у спірному майні, а наданий суду висновок відображає ціну спірного майна річної давності, а не на час подання позову та ухвалення судового рішення.

Надаючи оцінку висновку за правилами ст.89 ЦПК України колегія суддів також зазначає, що у висновку не зазначено обєктивні дані, з яких оцінювач ТОВ «Сервіспроексперт» виходив, визначаючи вартість будинку в сумі 85 533 грн. Крім того, посилаючись на порівняльний методичний підхід для визначення вартості обєкта оцінки, оцінювач не зазначив які обєкти та їх ціна були взяті для порівняння, обґрунтування визначеної ціни у висновку відсутнє. Фактично висновок містить лише відомості про замовника, дату оцінки, місцезнаходження будинку та його ціну.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог, в тому числі і щодо розміру грошової компенсації за частку відповідача у праві власності на будинок.

Колегія суддів вважає, що неотримання грошової компенсації в належному розмірі за частку в нерухомому майні завдає істотної шкоди інтересам власника і передбачені законом підстави для припинення права власності відповідача на частку в майні відсутні.

Справи, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, визначені в ст.274 ЦПК України. Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження вирішувалося в суді першої інстанції в судовому засіданні за участю представника позивача, про що в нарадчій кімнаті була постановлена відповідна ухвала (а.с. 66-67), при цьому відсутні заперечення представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому суд врахував, зокрема, ціну позову, яку позивач визначив в сумі 28511 грн., обраний позивачем спосіб захисту припинення права власності відповідача на частку у будинку, інші обставини, тому доводи апеляційної скарги, що цей позов не міг розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, є безпідставними.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А. Кіселик

ОСОБА_7