Ухвала

05 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 203/3682/17

провадження № 61-46170ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій БогданВолодимирович, на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ ««Банк Михайлівський»»), від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій Б. В., подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року у вищевказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України «Про судовий збір»).

Також у касаційній скарзі зазначено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі з посиланням на те, що в банку розпочато процедуру ліквідації, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку до 01 вересня 2015 року відносилася до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Положеннями Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг по сплаті судового збору. Зазначені зміни ускладнили та зробили неможливою роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банків, держави, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, що в свою чергу може мати наслідком неефективне та нецільове використання бюджетних коштів.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зазначені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про відсутність коштів для сплати судового збору, а тому не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов'язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у жовтні 2017 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 600 грн) (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Оскільки позов містить дві вимоги немайнового характеру (визнання права та зобов'язання вчинити дії), то судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 2 560 грн ((640 грн х 2) х 200%)).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 2 560 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 12, 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій БогданВолодимирович, про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій Богдан Володимирович, на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук