АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4193/17Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/666/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Шуманська С.П.

розглянула у письмовому провадженні цивільну справу № 607/4193/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року, ухваленого суддею Грицак Р.М., повний текст рішення складено 03 травня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі державного підприємства "СЕТАМ", Тернопільського міського управління відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третьої особи - ОСОБА_2 про визнання електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр» МЮУ) в особі державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області), третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів від 22 жовтня 2015 року, проведених ДП «Інформаційний центр» та протоколу проведення електронних торгів № 125408 від 22 жовтня 2015 року.

В обґрунтування зазначив, що дані торги були проведенні з порушеннями вимог чинного законодавства.

В порушення ч. 3 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" відповідачі не надіслали за 15 днів до початку прилюдних торгів повідомлення про проведення прилюдних торгів та не пізніше 7 днів з моменту укладення договору про реєстрацію майна.

В порушення пункту 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, затвердженого 27 жовтня 1999 року, спеціалізована організація письмово не повідомила про дату, час, місце торгів, стартову ціну. Відповідно до ч.3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" сторона ознайомлена, якщо її надіслано повідомлення про визначення вартості оцінки майна. Інакше - це підстава для 215, 203 цивільного кодексу визнання недійсним договору.

Об'єкт продажі є пам'яткою архітектури місцевого значення - охоронний договір №199М. В порушення частин 1 та 2 ст. 18 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 8 червня 2000 року №1805 об'єкт продано без погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. При чому не враховано, що орган державної влади або місцевого самоврядування мають право привілейованої купівлі пам'ятки архітектури.

Експертом при оцінці майна не була застосована спеціальна Методика грошової оцінки пам'яток, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року №1447 і ціна майна визначена невірно.

Не застосовано Закон України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року №1304-VII."

Вказав, що внаслідок цього незаконно було реалізовано його майно, приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Просив в порядку ч.1 ст.215 ЦК України визнати недійсними електронні торги від 22 жовтня 2015 року та протокол № 125408 від 22 жовтня 2015 року складений на підтвердження проведення таких торгів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року вирішено:

"В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі державного підприємства «СЕТАМ», Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третьої особи ОСОБА_2 про визнання електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів №125408 від 22.10.2015 року недійсними відмовити."

Не погодившись із даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Зазначає, що строк звернення до суду першої інстанції пропущений з поважних причин, оскільки за порадою слідчого в інтересах слідства у кримінальному провадженні він відмовився від подальшого розгляду цивільної справи за його аналогічним позовом, пред'явленим у 2016 році.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивачу, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 09 листопада 2011 року, виданого виконкомом Тернопільської міської ради, належало нежиле приміщення магазину промислових товарів АДРЕСА_1

Вказане стверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №31971927 від 09 листопада 2011 року.

Це майно було передано в іпотеку в рахунок забезпечення зобов'язань позивача за кредитним договором № СМ SMEEOO/061/2008 від 01 серпня 2008 року.

Як вбачається з копії протоколу проведення електронних торгів №125408, 22 жовтня 2015 року ДП «Інформаційний центр» МЮУ провело електронні торги, на яких було реалізовано лот №100253, тобто нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Переможцем торгів стала ОСОБА_2, котра внесла суму коштів в розмірі 1484337 грн., про що 15 лютого 2016 року головним державним виконавцем ВДВС ТРУЮ Стрілковою І.П. складено акт про проведення електронних торгів у виконавчому провадженні ЄДРВП №43257096, котрий затверджений начальником Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Литвином Р.М.

Примусова реалізація заставленого майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Як установлено судом першої інстанції, прилюдні торги з продажу майна проводилися на виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, отже суд першої інстанції прийшов до вірного висновку що до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно із частиною п'ятою статті 45 цього Закону за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки.

Отже, продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів.

Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред'явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах.

За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку».

Задовольняючи заяву, місцевий суд виходив з того, що позивачем пропущений трьох місячний строк передбачений ст.48 Закону України "Про іпотеку" на оскарження прилюдних торгів.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У законі для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність.

У справі, яка переглядається, з прилюдних торгів реалізовано майно, що є предметом іпотеки.

До вимог про оскарження прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна застосовується спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Отже, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до абз. 3 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 р., встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніх і належних доказів, які б спростовували доводи позивача ОСОБА_1, викладені в позовній заяві, відповідачем не надано.

Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом першої інстанції було установлено, що про застосування спливу строків позовної давності заявлено представником ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області та представником третьої особи ОСОБА_4

Як встановлено матеріалами справи, прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, були проведені 22 жовтня 2015 року. З позовною заявою останній звернувся 23 квітня 2017 року, тобто з пропуском позовної давності, передбаченої статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Окрім того, як вбачається з ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2016 року позивач звертався з аналогічним позовом до суду. Цією ж ухвалою суду позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без розгляду у зв'язку з тим, що він не усунув недоліки у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. (а.с.115)

Таким чином, факт подання позову свідчить про обізнаність позивача про проведення електронних торгів та про переможця електронних торгів ОСОБА_2

Колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що строк звернення до суду першої інстанції пропущений з поважних причин, оскільки за порадою слідчого в інтересах слідства він відмовився від подальшого розгляду цивільної справи.

Так із витягу з кримінального провадження №0000047, вбачається, що 5 січня 2016 року до ЄДРСР було внесені відомості з приводу неналежного виконання своїх службових обов'язків службовими особами Другого відділу ВДВС Тернопільського міського управління юстиції про реалізацію приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9)

Однак наявність кримінального провадження не є обставиною, яка б перешкоджала вирішенню позовної заяви поданої до суду в лютому 2016 року. (а.с. 115)

З огляду на зазначене, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 48 Закону України «Про іпотеку».

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність та обґрунтованість рішення суду, а тому підстав для його його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 липня 2018 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.