РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10375/17

пр. № 2/759/1633/18

03 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шум Л.М.,

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення недоотриманого доходу та 3% річних,

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 03.04.2014 р. по справі № 369/11028/13-к, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.06.2014 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2014 р., з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто заборгованість за договором позики у сумі - 306 175,00 грн. та судовий збір в розмірі 3 076,70 грн., у зв'язку з чим 21.07.2014 р. був виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, яка постановою від 01.08.2014 р. відкрила виконавче провадження. Відповідно до вказаної вище постанови державного виконавця, відповідачці ОСОБА_2 надано строк до 7 днів з моменту винесення постанови добровільно сплатити вищезазначені кошти, проте, до теперішнього часу відповідачка в добровільному порядку заборгованість не погашає, рішення суду не виконує, у зв'язку з чим, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_3 суму недоотриманого доходу в розмірі 415 572 грн., 3 % в розмірі 27 580,92 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 31.07.2017 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 11.07.2018 р. розпочато підготовче засідання. Одночасно, оскільки суду надійшли відомості про смерть позивачки ОСОБА_3, суд зобов»язав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенову Г.В. надати копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 (ас. 27-28).

14.08.2018 р. до суду надійшла спадкова справа, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3, відповідно до якої спадкоємницею померлої є її дочка ОСОБА_1.

Суд, в порядку ч. 1 ст. 55 ЦПК України, здійснив заміну сторони позивача - ОСОБА_3, її правонаступником - ОСОБА_1

В судовому засіданні 03.12.2018 р. за згодою представника позивача та відповідачки підготовче засідання проведено та завершено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 03.04.2014 р. по справі № 369/11028/13-к, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.06.2014 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2014 р., з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто заборгованість за договором позики у сумі - 306 175,00 грн. та судовий збір в розмірі 3 076,70 грн., у зв'язку з чим 21.07.2014 р. був виданий виконавчий лист (ас. 6-8, 9-10).

Встановлено, що відповідно до постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 01.08.2014 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Києво- Святошинського районного суду Київської області № 2/369/996/14 (369/11028/13-к) від 21.07.2014 р. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 коштів в сумі - 309 251,70 грн. При цьому, державним виконавцем надано 7-ми денний строк з моменту винесення постанови добровільно сплатити вказані кошти.

Судом встановлено, що відповідачка до теперішнього часу в добровільному порядку заборгованість не погашає, рішення суду не виконує, грошові зобов'язання перед позивачкою не виконанно.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду (ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Судом встановлено, ОСОБА_3 просила суд та в судовому засіданні її правонаступник - ОСОБА_1 підтримала вимоги про стягнення суми недоотриманого доходу в розірі 415 572 грн. та три відсотки річних в розмірі 27 580,92 грн. у зв'язку з спливом терміну добровільного виконання судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємницею всього її майна, прав та обов'язків є її дочка ОСОБА_1, що вбачається з копії спадкової справи (ас. 32-54).

Згідно ч. 2 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов'язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Проте, судом встановлено, що позовні вимоги подані в порядку ст. 22 (недоотриманий дохід) та ст. 625 (три відсотки річних) ЦК України.

Таким чином, заявлені позовні вимоги виходять за межі прав спадкоємця в розумінні ст. 1230 ЦК України.

Встановлено, що представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Проте, суд приходить до висновку про відмову в задовленні позову щодо стягнення коштів з недоотриманого доходу та трьох відсотків річних на користь правонаступника - спадкоємця ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 2 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обсяг позовних вимог не стосуються виконання боржником основного зобов'язання, яке було задоволено, шляхом постановлення 03.04.2018 р. рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області (ас. 6-8).

Заявлені позовні вимоги є похідними, не є основним зобов'язання та не є зобов'язальними для спадкоємця в розумінні ст.ст. 526, 533, 629 ЦК України, у зв'язку з чим не можуть бути задоволенні на користь спадкоємця - правонаступника.

Також, позовні вимоги містять посилання на ст. 22 ЦК України, що в судовому засіданні було підтримано представником ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Проте, в судовому засіданні не встановлено порушення будь-яких прав ОСОБА_1 відповідачкою ОСОБА_2

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази й висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження порушення її прав з боку відповідачки та підстави задоволення позовних вимог на її користь як правонаступника після смерті ОСОБА_3

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається представник позивача, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 22, 526, 530, 625 ЦК України та керуючись ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення недоотриманого доходу та 3% річних - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: