ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2133/18 Справа № 192/1121/17 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

за участю секретаря Лященко С.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ТОВ "Нью Файненс Сервіс" звернулось до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2015 року між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 24213,00 грн. зі сплатою 25 % річних. Станом на 17 листопада 2016 року відповідач кредит не повернула та не сплатила нараховані відсотки та комісію на загальну суму 25130,19 грн.

За умовами договору факторингу №17/11-1 від 17 листопада 2016 року ПАТ "Ідея Банк" передало, а ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" прийняло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

28 лютого 2017 року між ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" та ТОВ "Фінансова компанія "Серет", яке змінило назву на ТОВ "Нью Файненс Сервіс" було укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого позивач набув право вимоги за кредитним договором від 05 жовтня 2015 року, укладеним між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, в ОСОБА_1 станом на 27 липня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 24330,19 грн.

У зв'язку з чим, ТОВ "Нью Файненс Сервіс" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №V01.188.38864 від 05 жовтня 2015 року в розмірі 24330,19 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат по справі.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ТОВ "Нью Файненс Сервіс" було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі ТОВ "Нью Файненс Сервіс" посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Нью Файненс Сервіс" не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

17 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

З огляду на те, що згідно з частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Нью Файненс Сервіс" в повному обсязі.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Нью Файненс Сервіс", суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано доказів прийняття ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" права вимоги від ПАТ "Ідея Банк" за спірним кредитним договором від 05 жовтня 2015 року, де боржником є ОСОБА_1, зокрема, доказів укладення 17 листопада 2016 року договору факторингу №17/11-1 між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє", після якого в подальшому за договором факторингу №28/02-1 від 28 лютого 2017 року ТОВ "Нью Файненс Сервіс" набув право вимоги по кредитним зобов'язанням відповідача.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2015 року між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 24213,00 грн. зі сплатою 25% річних та зобов'язалась належним чином їх використовувати, повернути у строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно договору факторингу №17/11-1 від 17 листопада 2016 року ПАТ "Ідея Банк" передало, а ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" прийняло право грошової вимоги за кредитним договором №V01.188.38864 від 05 жовтня 2015 року, укладеного між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1

За умовами договору факторингу №28/02-1 від 28 лютого 2017 року ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" передало, а ТОВ "Фінансова компанія "Серет" прийняло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Згідно копії Статуту ТОВ "Фінансова компанія "Серет" змінило назву на ТОВ "Нью Файненс Сервіс".

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору №V01.188.38864 від 05 жовтня 2015 року, у ОСОБА_2 станом на 27 липня 2017 року утворилась заборгованістьв розмірі 24330,19 грн., з яких:

- 22331,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 1998,28 грн. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Положеннями ст. ст. 526, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Водночас, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень, характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги тощо.

Тобто, у разі необхідності з метою додержання повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, суд першої інстанції не позбавлений права самостійно у разі необхідності витребувати у сторін необхідну інформацію для розгляду справи та додаткові докази.

Таким чином, при вирішенні спору по суті у разі необхідності суд першої інстанції мав можливість витребувати у позивача копію договору факторингу №17/11-1 від 17 листопада 2016 року, укладеного між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" щодо передачі прав вимоги на спірний кредитний договір.

Так, ТОВ "Нью Файненс Сервіс" до апеляційної скарги було надано копію договору факторингу №17/11-1 від 17 листопада 2016 року, укладеного між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" та копію витягу з Додатку №2 до вказаного договору, а саме, акт прийому-передачі прав вимог, відповідно до якого вбачається, що ПАТ "Ідея Бак" передав, а ТОВ "ФК Рантьє" прийняв права вимоги до боржника - ОСОБА_1

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування заочного рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року, як ухваленого із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Нью Файненс Сервіс" в повному обсязі, як обґрунтовані та доведені належними, достатніми та допустимими в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4000,00 грн., з якого: 1600,00 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 2400,00 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" - задовольнити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" заборгованість за кредитним договором №V01.188.38864 від 05 жовтня 2015 року, яка станом на 27 липня 2017 року становить суму в розмірі 24330,19 грн., з яких:

- 22331,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 1998,28 грн. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4000,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко