АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Чернівці

справа № 2-684/11

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар - Скакун К.В.

за участю: представника заявника - ОСОБА_1, представника ПАТ «Укрсиббанк» - Ковча Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2017 року за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, головуючий у І-й інстанції - Волошин С.О.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 23 травня 2007 року та кредитним договором №0 від 29 травня 2007 року від 29 травня 2007 року в загальній сумі 921 602,83 грн.

На виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року та ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 25 серпня 2011 року по справі №2-684/11 стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» видано 12 березня 2014 року виконавчий лист зі строком пред'явлення до виконання до 25 серпня 2012 року.

Виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року поданий ПАТ «УкрСиббанк» у Шевченківський ВДВС Чернівецького МУЮ 27 квітня 2014 року без поновлення строку його пред'явлення.

На підставі зазначеного виконавчого листа 28 березня 2014 року державним

__________________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/794/369/18 Головуючий у 1 інстанції: Волошин С.О.

Категорія: 27 Доповідач: Литвинюк І.М.

виконавцем було відкрито виконавче провадження № 42725885 про примусове виконання рішення суду.

Зазначав, що стягувач на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання не звертався.

Оскільки виконавчий лист Шевченківського районного суд м. Чернівці від 12 травня 2011 року був пред'явлений стягувачем до Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ після закінчення строку пред'явлення цього листа до виконання, він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року у цивільній справі №2-684/11р., виданий 12 березня 2014 року на ім'я ОСОБА_3, таким, що не підлягає виконанню повністю.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

На ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2017 року представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» Аксіатова М.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, не скасовано, воно є чинним, тому відсутні підстави для визнання виконавчого документа, який виданий на підставі вказаного судового рішення, таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, зазначаючи про те, що пред'явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа свідчить про те, що виконавчий документ втратив таку свою властивість як здійсненність та є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 25 серпня 2011 року у цивільній справі №2-684/11 пред'явлений до виконання після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 23 травня 2007 року та кредитним договором № 0 від 29 травня 2007 року в загальній сумі 921 602,83 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25 серпня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року залишено без змін.

На виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 25 серпня 2011 року у справі №2-684/11 стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» 12 березня 2014 року видано виконавчий лист зі строком пред'явлення до виконання до 25 серпня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2014 року відкрито виконавче провадження №42725885 про примусове виконання виконавчого листа №2-684/11, виданого 12 березня 2014 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 772 018,71 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною 4 статті 369 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, цивільним процесуальним законодавством чітко визначено, що суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково з підстави помилкової видачі такого виконавчого листа, у разі, якщо відсутній обов'язок боржника повністю чи частково у зв'язку з його виконанням, а також з інших причин. Хоча поняття інших причин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню чинним законодавством не визначено, однак зрозуміло, що це стосується лише припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, або іншими причинами, наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Зобов'язання можуть припинятись внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Як пояснила представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції, в період з 2001 року по 2014 рік, на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2011 року, ОСОБА_3 частково сплатив заборгованість за кредитним договором, однак доказів того, що боржник добровільно виконав рішення суду або його обов'язок по сплаті боргу відсутній, в матеріалах справи немає.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, згідно п. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час розгляду заяви), є закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, пропуск стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до виконання не призводить до закінчення виконавчого провадження, а згідно зі статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час вчинення виконавчих дій) може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, підстави (ч. 4 ст. 369 ЦПК України) для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Вищенаведеним спростовуються твердження ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу про те, що пред'явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа свідчить про те, що виконавчий документ втратив таку свою властивість як здійсненність та є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Відповідно до п.п 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід стягнути 1 762 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1 762 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 10 квітня 2018 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Б. Перепелюк

В.В.Яремко