У Х В А Л А

іменем України

07.12.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Кузь В.Я.

з участю секретарів судового засідання Янковської С.Ю., Левицького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду скаргу ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управляння юстиції у Львівській області Калинець Христини Романівни на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.09.2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 17.09.2018 року; на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічних за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 17.09.2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 17.09.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управляння юстиції у Львівській області Калинець Христини Романівни, яку уточнив згідно заяви від 06.12.2018 року, щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.09.2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 17.09.2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічних за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 17.09.2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 17.09.2018 року.

Обґрунтовуючи скаргу посилається на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2013 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2013 до досягнення нею повноліття.

Вказує, що він, відповідач, не уникав обов'язку по сплаті аліментів, однак досить тривалий період часу він був безробітний, хоча завжди перераховував половину свого заробітку в якості аліментів.

04.04.2018 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Калинець Х.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№56093682 за виконавчим листом №465/6223/13-ц, виданим 22.08.2013 року (дублікат 11.04.2018) Франківським районним судом м. Львова про стягнення аліментів.

20.04.2018 його було призначено на посаду юрисконсульта у ТзОВ «АЛЬТБУД ЛВ» із заробітною платою 3 800 грн., про що він повідомив державного виконавця.

29.09.2018 він отримав поштою постанови державного виконавця Калинець Х.Р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для пострілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Вважає, що такі постанови є протиправними, оскільки він перераховував кошти згідно рішення суду, зокрема, половину усіх своїх доходів, не уникав обов'язку по сплаті аліментів, а нерегулярність виплат свідчить лише про мінливий характер його доходів.

Крім того, вказує, що при винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, державним виконавцем не враховано, щовін, ОСОБА_1, проживає разом з своїми батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. При цьому, він є єдиним сином та єдиним годувальником, інших дітей в ОСОБА_5 та ОСОБА_6 немає, вони є пенсіонерами. Більше того, ОСОБА_5 є інвалідом II групи, і для утримання своїх батьків, для можливості їх транспортування на лікування чи у побутових питаннях особливо батька необхідно використовувати транспортний засіб.

За таких обставин, з врахуванням того, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови щодо позбавлення права керування транспортними засобами не було враховано інвалідність ОСОБА_5, вищезгадану постанову необхідно скасувати.

В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у ній, просили таку задовольнити.

Стягувач та її представник в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, посилаючись на свої письмові пояснення, згідно яких, твердження боржника не обгрунтовуються жодними доказами, оскільки інвалідність батька боржника не пов"язана із захворюванням опорно - рухового апарату, а останній до липня 2017 року був зареєстрований, як фізична особа - підприємець із послуг таксі. Окрім того, сплата аліментів за рішенням суду мала мінливий характер, і на час подачі скарги існувала заборгованість у розмірі 116851, 53 гривні, відтак постанови винесені державним виконавцем є законними.

Представник Франківського ВДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, посилаючись за свій письмовий відзив, у якому вказує, що вказані постанови винесені нею згідно з вимогами ст. 71 ч.9 Закону України " Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5. Відтак, просить відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши письмові матеріали скарги, з"ясувавши фактичні обставини шляхом вивчення матеріалів цивільної справи та копій матеріалів виконавчого провадження, що були надані сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2013 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2013 до досягнення нею повноліття.

04.04.2018 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Калинець Х.Р.

винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№56093682 за виконавчим листом № 465/6223/13-ц, виданим 22.08.2013 року (дублікат 11.04.2018) Франківським районним судом м. Львова про стягнення аліментів.

29.09.2018 ОСОБА_1 отримав поштою постанови державного виконавця Калинець Х.Р. від 17.09.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для пострілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними . снарядами несмертельної дії, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Із вказаними постановами боржник не погоджується, відтак оскаржив такі в судовому порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною 10 статті ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Скаржник та його представник вважають, що при винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, державним виконавцем не враховано, що ОСОБА_1, проживає разом з своїми батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. При цьому, він, ОСОБА_1, є єдиним сином та єдиним годувальником, інших дітей в ОСОБА_5 та ОСОБА_6 немає, вони є пенсіонерами. Більше того, ОСОБА_5 є інвалідом II групи, і для утримання своїх батьків, для можливості їх транспортування на лікування чи у побутових питаннях ОСОБА_1 необхідно використовувати право керування транспортним засобом.

Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.09.2018 року у виконавчому провадженні № 56093682, заборгованість боржника ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 465/6223/13-ц від 21.01.2013 року становила 112931,53 грн., а згідно розрахунку від 01 грудня 2018 року борг стананом на 01 грудня 2018 року становить 117226,52 грн.

Дана заборгованість боржником та його представником визнається з поясненнями про наявність різних життєвих проблем. При цьому підтвердивли, що ні до суду, ні до державного виконавця із заявами про розтермінування сплати боргу, зміни способу виконання судового рішення чи зменшення розміру аліментів, як це передбачено законом, не зверталися.

Стороною скаржника не надано також обгрунтованих доказів щодо використання автомобіля скаржником в потребах забезпечення життєдіяльності батька - інваліда 2 групи. У той час, суд приймає до уваги пояснення стягувача та її представника про відсутність таких потреб та законних підстав вважати такі потреби обєктивними.

Відтак, дії державного виконавця є правомірними та відповідають вимогам ч.9 ст. 71 Законеу України " Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

В той же час, вимогами Закону України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України. Доказів понесення сторонами судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору з розгляду скарги суду не надано, а матеріали справи таких не містять. У зв`язку з цим, судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні уточненої скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управляння юстиції у Львівській області Калинець Христини Романівни щодо винесення нею постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.09.2018 року; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 17.09.2018 року; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічних за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 17.09.2018 року; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 17.09.2018 року, а також узобовязанні державного виконавця вчинити певні дії, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. Кузь