Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 756/3914/18
Номер провадження 22-ц/824/1452/2018
Головуючий у суді першої інстанції О.М. Луценко
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
31 жовтня 2018 року місто Київ

Номер справи 756/3914/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Шкоріної О.І., Махлай Л.Д.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

сторони:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5

на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року ухвалене у складі судді Луценко О.М. в приміщенні Оболонського районного суду м.Києва об 11год. 55хв., відомості про дату складення повного рішення відсутні,-

в с т а н о в и в :

27 березня 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, мотивним тим, що з 18.07.2004 року по 09 червня 2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Задовольнити потреби дітей у належному обсязі вона самостійно не може, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей починаючи з дня пред'явлення позову до суду у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000, 00грн. щомісячно до досягнення старшим сином повноліття, а потім у розмірі 2 000, 00 грн. до досягнення молодшим сином повноліття. Стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 600, 00грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000, 00 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, а потім у розмірі 2 000,00 грн. до досягнення сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, починаючи стягнення з 27.03.2018 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 600,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4, через свого представника ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм як матеріального так і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду в частині визначеного судом розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей аліменти у розмірі однієї третини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. Рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції визначив надмірно великий та непосильний для відповідача розмір аліментів, оскільки він зареєстрований як безробітний у Славутицькому МЦЗ з 16.03.2018 року, його дохід з 16.03.2018 року по 31.07.2018 року у сукупності становив 17979,41 грн.

Вказав, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів також не врахував ту обставину, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вважає, що застосування положень статті 184 СК України у даному випадку є недоцільним і протиправним, оскільки завідомо ставить відповідача у надзвичайно скрутне матеріальне становище, порушує права та охоронювані законом інтереси іншої малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні відповідача, а тому просить суд визначити розмір аліментів у відсотковій частці застосувавши положення статті 183 СК України, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Зазначив, що суд першої інстанції протиправно та безпідставно стягнув з відповідача витрати на надання правничої допомоги при складенні позовної заяви, оскільки позивачем у порушення вимог ст. 175 ЦПК України не було надано суду середнього розрахунку судових витрат, договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом, доказів фактичної оплати адвокату наданих ним послуг.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Позивач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на викладені у відзиві на апеляційну скаргу обставини. Рішення суду просить залишити без змін як законне і обґрунтоване.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених вимог в цій частині та дотримання інтересів неповнолітніх дітей. Однак суд апеляційної інстанції не погоджується з визначеним судом розміром аліментів виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 18.07.2004 року по 09.06.2015 року.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалася на те, що діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а самостійно забезпечити потреби дітей вона не може.

Судом було встановлено, що діти проживають разом з матір'ю, батько проживає окремо.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника відповідача (наданих під час перегляду справи апеляційним судом), відповідач свій обов'язок щодо утримання дітей до їх повноліття визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей. Проте заперечує проти розміру аліментів, визначеного судом, оскільки він є майже таким як щомісячний сукупний дохід відповідача, у якого на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (стаття 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Положення ч.3 ст.181 СК України визначають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно застосував ст.184 СК України та що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/3 часткивід заробітку (доходу) батька на двох дітей до їх повноліття є необґрунтованим та прямо суперечить вимогам закону, а тому такі доводи колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить суд стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей саме у твердій грошовій сумі, а тому суд вірно стягнув аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. В цій частині рішення суду є законним та зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зазначені норми матеріального права не були враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання двох дітей, не врахувавч.1 ст.182 СК України та невірновизначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей. Розмір стягнутої судом суми є неприйнятним і значно завищеним для відповідача з огляду на наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що у відповідача є третя дитина - малолітній син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач зазначав про наявність у нього на утриманні третього сина. Позивач даний факт не заперечувала в суді першої інстанції, що підтвердила під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, а тому зазначене не потребувало доведення. Суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів повинен був врахувати наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина від іншої жінки, обов'язок по утриманню якого покладений на нього законом.

Зазначені обставини позивач та представник відповідача підтвердили надаючи свої пояснення у суді апеляційної інстанції.

Крім того, із довідки №121 від 06.08.2018 року, виданої Славутицьким МЦЗ вбачається, що відповідач з 16.03.2018 року зареєстрований як безробітний в Славутицькому МЦЗ. Його дохід згідно довідки за період з 16.03.2018 року по 31.07.2018 року становив: 1317,71 грн. - за березень; 4392,36 грн. - за квітень; 4538,78 грн. - за травень; 4099,54 грн. - за червень; 3631,02 грн. - за липень. Як пояснив суду представник відповідача, ОСОБА_4 бажає і має намір працювати, але поки не може знайти собі роботу.

Тобто, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн. щомісячно на двох дітей (по 2 000,00 грн. на кожну дитину до її повноліття), є неприйнятним для відповідача, оскільки така сума є фактично розміром його щомісячного доходу з урахування відомостей зазначених у довідці №121 від 06.08.2018 року, виданої Славутицьким МЦЗ, а у нього знаходиться на утриманні ще одна малолітня дитина, яка також потребує матеріального утримання з боку батька.

Керуючись вищезазначеними нормами матеріального права, врахувавши матеріальне становище відповідача, інтереси обох дітей, на утримання яких будуть стягуватись аліменти, а також інтереси малолітнього сина відповідача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, правильно оцінивши зібрані у справі докази, апеляційний суд дійшов висновку, що визначений судом розмір аліментів не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому зменшує розмір стягнутих з ОСОБА_4 аліментів з 4 000,00 грн. до 3 000,00 грн., тобто по 1 500,00 грн. на кожну дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем надано квитанцію №118 від 27.03.2018 року про сплату 600,00 грн. адвокату ОСОБА_3 за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей.

Отже, з урахуванням того, що позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено судом, витрати на правову допомогу щодо складання позовної заяви підлягають стягненню з відповідача, що цілком узгоджується із наведеними вище нормами закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року в частині визначення розміру аліментів слід змінити, а саме зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 4 000,00 грн. до 3 000,00 грн. щомісячно. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у мінімальному рекомендованому законом - ч.2 ст.182 СК України розміру аліментів на одну дитину ( у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Дем'яну 11 років, ОСОБА_7 7років, тобто для обох дітей по 1944 грн., станом на дату ухвалення рішення), оскільки доходи їх батька на теперішній час не дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину. У зв'язку зі зменшенням розміру стягнутих з відповідача аліментів, суд викладає резолютивну частину рішення суду в цій частині у новій редакції.

В іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційний суд залишає без змін, оскільки в цій частині воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, задовольнити частково.

Змінити рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року в частині визначення розміру аліментів, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_4 аліментів з 4 000,00 грн. до 3 000,00 грн. та викласти резолютивну частину судового рішення в цій частині в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 20330, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: 04114, АДРЕСА_2) на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2018 року та до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 20330, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: 04114, АДРЕСА_2) на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2018 року та до досягнення ним повноліття.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 05 листопада 2018 року.

Судді:

Л.Д.Поливач

О.І.Шкоріна

Л.Д.Махлай