КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/48/18
Провадження № 2/488/898/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовної заявою в Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_3 він перебував у шлюбі, який було зареєстровано 25.08.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Миколаєва, Миколаївської області, актовий запис № 370. Шлюб було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва за № 2/488/638/17 року, яке набуло законної сили 07.02.2017 року. Від шлюбу сторони мають дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем.

За час шлюбу сторони по справі придбали житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вулиця Маршала Жукова, 106. Вказане майно, тобто житловий будинок був придбаний сторонами на спільні кошти подружжя.

Після розірвання шлюбу позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідач залишилась проживати в спірному житловому будинку, проте між сторонами на теперішній час не досягнуто домовленості, щодо розподілу сумісно нажитого майна житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Саме на цій підставі позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову.

Відповідач повідомлена своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що з відповідачем ОСОБА_5 (уродженою Величко) ОСОБА_6, позивач перебував в шлюбі, який було зареєстровано 25.08.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Миколаєва, Миколаївської області, актовий запис № 370. Шлюб було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва за № 2/488/638/17 року, яке набуло законної сили 07.02.2017 року. Від шлюбу сторони мають дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем.

За час шлюбу сторони по справі придбали житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вулиця Маршала Жукова, 106. Вказане майно, тобто житловий будинок був придбаний сторонами на спільні кошти подружжя.

Після розірвання шлюбу позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідач залишилась проживати в спірному житловому будинку, проте між сторонами на теперішній час не досягнуто домовленості щодо розподілу сумісно нажитого майна житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок № 106 по вулиці Маршала Жукова, в м. Миколаєві був придбаний сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий № 2175, в подальшому зареєстрованого 03.04.2007 року в Миколаївському БТІ за реєстровим № 16352221, в реєстровій книзі № 6.

Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу власником спірного майна є відповідач по справі ОСОБА_3.

З копії довідки Миколаївського МБТІ № 2-1656 від 29.12.2017 року та з копії технічого паспорту на індівідуальний житловий будинок № 106 по вулиці Маршала Жукова в м. Миколаєві, який виданий Миколаївським МБТІ заявнику технічної інвентаризації ОСОБА_2, виготовлений станом на 29.12.2017 року, вбачається, що згідно обліку вказаного бюро технічної інвентаризації право власності на нерухоме майно, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Маршала Жукова, 106 дійсно зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі догвору купівлі - продажу житлового будинку.

Згідно вищеперелічених документів спірне домоволодіння складається з житлового будинку літ. "А" загальної площі 39,20 кв.м, жилою площею 23,50 кв.м з господарськими та побудовими будівлями, огорожами та спорудами: погріб літ. "В", літня кухня літ. "Г", сарай літ. "Е", сарай літ. "К", сарай літ. "К", сарай літ. "Л", вбиральня літ. "Н", душ літ. "О", сарай літ. "П", навіс літ. "Р", господарські споруди та огорожі № 2-5, І.

Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 962,80 кв.м, з яких: під будинком, господарські споруди - 190,50; під двором - 533,30; під огородом - 239,00; дана земельна ділянка не приватизована.

Відповідно виписки з будинкової книги в спірному житловому будинку № 106 по вулиці Маршала Жукова, в м. Миколаєві зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8.

Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, виховання дітей, хвороба чи інш.) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 61 СК України вбачається, що обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про приктику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та розподілу спільного майна подружжя спільною сумісною власністю подружжя можуть вважатися: квартири, житлові та садові будинки, земельні ділянки та інш.

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що інше не встановлено домовленістю між сторонами.

Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що шлюбний договір між сторонами не укладався.

Також з ч. 3 статті 368 ЦК України вбачається, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, суд вважає доведеною та обґрунтованою позовну вимогу позивача про поділ майна подружжя в рівних частках.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4), право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. "А" загальною площею 39, 20 кв.м., житловою площею 23,50 кв.м. з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого на земельної ділянці площею 962,80 кв.м. за адресою: місто Миколаїв, Корабельний район, вулиця Жукова маршала, № 106.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я. А. Чернявська