Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/538/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області у складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Івасенко М.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь 2440 доларів США сплаченого авансу та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 15 617 гривень 04 копійки та з ОСОБА_5 2400 доларів США сплаченого авансу та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 16 397 гривень 88 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у рахунок укладення в майбутньому договорів купівлі-продажу земельних ділянок 09 липня 2016 року сплатив ОСОБА_3 60 000 гривень, що на той момент складало еквівалент 2440 доларам США, та 12 вересня 2016 року - ОСОБА_5 63 000 гривень, що на той момент становило еквівалент 2400 доларам США. Також зазначає, що на час укладення зазначеної вище попередньої домовленості та виплати грошових коштів відповідачі приховали від нього інформацію про передачу належних їм земельних ділянок у довготривалу оренду з послідуючим правом переважного укладення договору купівлі-продажу, що унеможливлює укладення з ним обумовлених правочинів. Добровільно відповідачі гроші не повертають, що призвело до порушення його прав.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, вважають, що відповідачі повністю виконали умови домовленості з позивачем, оскільки віддали останньому оригінали Державних актів на земельні ділянки та видали на ім'я брата позивача нотаріально посвідчені довіреності, які надавали останньому право користуватись та розпоряджатись належними їм земельними ділянками. Також зазначили, що заповіли належні їм земельні ділянки сину позивача ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, щодо задоволення позову заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 09 липня 2016 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 60 000 гривень, що на той момент становило еквівалент 2440 доларам США, у рахунок подальшого укладення договору купівлі продажу земельної ділянки, площею 3,88 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої на території Костянтинівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

12 вересня 2016 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_1 63 000 гривень, що на той момент становило еквівалент 2400 доларам США, у рахунок подальшого укладення договору купівлі продажу земельної ділянки, площею 3,88 га, кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої на території Костянтинівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються дослідженими у судовому засіданні оригіналами відповідних розписок, що містяться у матеріалах дослідженої за клопотанням позивача цивільної справи №284/804/16-ц (т.1 а.с 61, 62).

Відповідно до частин першої, другої статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Попередні договори про укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок у визначений законом спосіб між сторонами не укладались, оскільки розписки відповідачів, якими підтверджуються факти отримання останніми від позивача коштів, не можна вважати договором.

Усна угода між сторонами про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу не відповідає вимогам статей 635, 657 ЦК України, згідно з якими попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, якою для договорів купівлі-продажу нерухомого майна є письмова форма та нотаріальне посвідчення.

Враховуючи те, що сторони порушили вимоги щодо форми правочину, він не може вважатися укладеним, зобов'язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, а тому суд вважає, що сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання, за правилами частини другої статті 570 ЦК України є авансом і повертається у тому розмірі, у якому вона надавалася.

Зазначений висновок суду узгоджується зі змістом висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду №144/208/16-ц від 04 липня 2018 року (провадження № 61-8689св18).

Вирішуючи питання правомірності вимог позивача, суд зважає безпідставними заперечення відповідачів, оскільки з копій договорів оренди землі (а.с. 13-14, 18-19) та актів про передачу та прийом земельних ділянок (а.с. 15, 20) убачається, що 18 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» (надалі - ТОВ) та ОСОБА_3 й ОСОБА_5 було укладено договори, згідно яких позивачі передали ТОВ в оренду земельні ділянки площею 3,88 га кожна, з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5, строком на 15 та 49 років відповідно.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідачів щодо складання на ім'я сина позивача заповітів, за якими останній має успадкувати зазначені земельні ділянки, оскільки відповідно до частин 1 та 2 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт та скласти новий, який скасовує попередній.

Крім цього, наявність у позивача оригіналів Державних актів на право приватної власності на землю також не надає останньому можливості реалізувати свої особисті права, пов'язані з користуванням або розпорядженням зазначеними вище земельними ділянками.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такий випадок, зокрема, передбачений статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язання визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (стаття 533 ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачені відповідачам суми авансів підлягають стягненню з відповідачів у гривнях за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення.

Отже, приймаючи до уваги курс гривні до долара США, оприлюднений на офіційному веб-ресурсі Національного банку України (https://bank.gov.ua), та який становить 2812,5926 гривень за 100 доларів США, на користь позивача підлягають стягненню такі суми:

з ОСОБА_3 68 627 гривень 26 копійок ($2440х28,125926);

з ОСОБА_5 67 502 гривні 22 копійки ($2400х28,125926).

Згідно частин 1 та 2 статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З урахуванням облікових ставок Національного банку України за відповідні періоди, оприлюднених на офіційному веб-ресурсі за посиланням https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=53647 з відповідачів підлягають стягненню проценти за користування чужими грошовими коштами у таких сумах:

з відповідача ОСОБА_3:

за період часу з 09 липня 2016 року по 28 липня 2016 року - 542 гривні 47 копійок (60 000 х 20 (кількість днів за цей період) х 16,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2016 року - 1248 гривень 49 копійок (60 000 х 49 (кількість днів за цей період) х 15,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року - 1035 гривень 62 копійки (60 000 х 42 (кількість днів за цей період) х 15/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 28 жовтня 2016 року по 13 квітня 2017 року - 3866 гривень 30 копійок (60 000 х 168 (кількість днів за цей період) х 14/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 14 квітня 2017 року по 25 травня 2017 року - 897 гривень 53 копійки (60 000 х 42 (кількість днів за цей період) х 13/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 26 травня 2017 року по 26 жовтня 2017 року - 3164 гривні 38 копійок (60 000 х 154 (кількість днів за цей період) х 12,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 року - 1087 гривень 40 копійок (60 000 х 49 (кількість днів за цей період) х 13,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року - 1001 гривня 10 копійок (60 000 х 42 (кількість днів за цей період) х 14,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 26 січня 2018 року по 01 березня 2018 року - 946 гривень 85 копійок (60 000 х 35 (кількість днів за цей період) х 16/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 02 березня 2018 року по 12 липня 2018 року - 3716 гривень 71 копійка (60 000 х 133 (кількість днів за цей період) х 17/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 13 липня 2018 року по 06 вересня 2018 року - 1610 гривень 96 копійок (60 000 х 56 (кількість днів за цей період) х 17,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 07 вересня 2018 року по 05 грудня 2018 року - 2663 гривні 01 копійка (60 000 х 90 (кількість днів за цей період) х 18/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100),

на загальну суму 21 780 гривень 82 копійки;

з відповідача ОСОБА_5:

за період часу з 12 вересня 2016 року по 15 вересня 2016 року - 107 гривень 01 копійка (63 000 х 4 (кількість днів за цей період) х 15,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року - 1087 гривень 40 копійок (63 000 х 42 (кількість днів за цей період) х 15/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 28 жовтня 2016 року по 13 квітня 2017 року - 4059 гривень 62 копійки (63 000 х 168 (кількість днів за цей період) х 14/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 14 квітня 2017 року по 25 травня 2017 року - 942 гривні 41 копійка (63 000 х 42 (кількість днів за цей період) х 13/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 26 травня 2017 року по 26 жовтня 2017 року - 3322 гривні 60 копійок (63 000 х 154 (кількість днів за цей період) х 12,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 року - 1141 гривня 77 копійок (63 000 х 49 (кількість днів за цей період) х 13,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року - 1051 гривня 15 копійок (63 000 х 42 (кількість днів за цей період) х 14,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 26 січня 2018 року по 01 березня 2018 року - 966 гривень 58 копійок (63 000 х 35 (кількість днів за цей період) х 16/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 02 березня 2018 року по 12 липня 2018 року - 3902 гривні 55 копійок (63 000 х 133 (кількість днів за цей період) х 17/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 13 липня 2018 року по 06 вересня 2018 року - 1691 гривня 51 копійка (63 000 х 56 (кількість днів за цей період) х 17,5/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100);

за період часу з 07 вересня 2018 року по 05 грудня 2018 року - 2796 гривень 16 копійок (63 000 х 90 (кількість днів за цей період) х 18/365 (середньоденна облікова ставка НБУ протягом зазначеного періоду)/100),

на загальну суму 21 068 гривень 76 копійок.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги зміст частини 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд дійшов переконання, що з відповідачів слід стягнути проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірах, заявлених позивачем.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів сум сплачених авансів у гривнях за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1590 гривень, за правилами частини 1 статті 141 ЦПК України сплачену суму судового збору слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись статтями 524, 533, 536, 570, 1048, 1254 ЦК України 3, 10, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений аванс в сумі 68 627 гривень 26 копійок, що є еквівалентом 2440 доларам США та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 15 617 гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений аванс в сумі 67 502 гривні 22 копійки, що є еквівалентом 2400 доларам США та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 16 397 гривень 88 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 795 гривень, з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне рішення складено 10 грудня 2018 року.

Суддя: І. С. Піщуліна