441/339/18 2/441/354/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., третя особа - Городоцька районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 01.03.2018р. звернулись з позовом до Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., який 22.03.2018р. уточнили, просили визнати за ними право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по 1/2 частині за кожним. Вимоги мотивували тим, що ОСОБА_4, що помер 10.09.2000р., згідно Сертифікату №ЛВ 147753, що зареєстрований в Книзі записів Сертифікатів 28.02.1997р. за №344, належало право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. Що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_5, а після смерті 29.03.2004р. останньої, вони прийняли спадщину, однак через те, що державний акт виданий після смерті спадкодавця, їм відмовлено у оформленні права власності на вказану земельну ділянку, а відсутність оригіналу Сертифікату унеможливлює успадкування такого права в нотаріальному порядку. Просили позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримала, також пояснила, що згідно Державного акту І-ЛВ №016698 видного 12.02.2002р. ОСОБА_4, що помер 10.09.2000р., належала земельна ділянка площею 2,0024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. Що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_5, а після смерті 29.03.2004р. останньої, спадщину прийняли ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та успадкували в т.ч. житловий будинок у с. Лісновичі Городоцького р-ну Львівської обл. Що рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.05.2013р. за ними визнано право власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,6786 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №016699 належала ОСОБА_5, цим же рішенням їм відмовлено у визнанні права власності на земельну ділянку площею 2,0024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку із тим, що Державний акт виданий після смерті спадкодавця, а отже такому на час смерті належало тільки право на земельну частку (пай). Що відсутність у позивачів оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай) унеможливлює успадкування такого права в нотаріальному порядку, в інший спосіб як звернутись до суду вони не можуть оформити спадщину, просила позов задоволити. Від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, 10.04.2018р. сільський голова подав заяву, у якій позовні вимоги визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.54).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Заслухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, що помер 10.09.2000р., згідно Сертифікату №ЛВ 147753, що зареєстрований в Книзі записів Сертифікатів 28.02.1997р. за №344, належало право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл.(а.с.16, 40-53).

Як вбачається із ОСОБА_1 з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть (а.с.8), ОСОБА_4 помер 10.09.2000р.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (ЦК УРСР).

Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У п. 3.3 розділу 1 ч. ІІ Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009 зазначається, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

ОСОБА_5, як убачається із довідки Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 486 від 12.09.2000р. (а.с.14а), на часі смерті спадкодавця ОСОБА_4, проживала разом з ним, а тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже прийняла спадщину після смерті останнього.

Із копії свідоцтва про смерть І-СГ №332578 (а.с.7) видно, що ОСОБА_5 померла 29.03.2004р.

З копії заповіту, посвідченого 02.02.2004р. секретарем Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. (а.с.10) убачається, що ОСОБА_5 все своє майно, в рівних частках заповіла ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, в т.ч. на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,67 га на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., що належала ОСОБА_4 на підставі Сертифікату №ЛВ 147753.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як убачається із свідоцтва про право на спадщину заповітом від 19.07.2005р. (а.с.11) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5

Вищеозначене стверджується також рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.05.2013р. (а.с.12).

Із пояснень представника позивачів, із змісту позову, убачається, що оформити спадщину на вищеозначену земельну ділянку позивачі не можуть, оскільки державний акт на неї виданий після смерті ОСОБА_4, а оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) відсутній.

Відповідно до ОСОБА_6 юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_4 на час смерті правомірно належало право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га, яке в подальшому було успадковане його дружиною ОСОБА_5, а після смерті останньої позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийняли спадщину, тому визнає за ними право на 1/2 частину від означеної земельної частки (паю), за кожним.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 294, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 29.04.2004р. ОСОБА_5, право на 1/2 частину від земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,67 ум. кад. га, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. і належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату ЛВ 147753 від 28.02.1997р.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 29.04.2004р. ОСОБА_5, право на 1/2 частину від земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,67 ум. кад. га, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. і належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату ЛВ 147753 від 28.02.1997р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 13.04.2018р.

Суддя: Українець П.Ф.