Справа № 454/481/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хоробрівської сільської ради Сокальського району про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із заявою та просить встановити факт постійного проживання однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2, який помер 30.07.2001р., та жінки ОСОБА_3, яка померла 21.07.2009р.; та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 2, 9194га, що розташована на території Хоробрівської сільської ради.

Свої вимоги мотивує наступним.

Тітка позивачки ОСОБА_3 до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом із нею однією сімєю проживав ОСОБА_2, з яким вони спільно вели господарство, однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. Дітей у них не було.

Для прийняття спадщини за законом заявниці необхідно встановити факт проживання однією сімєю її тітки ОСОБА_3 з ОСОБА_2 Окрім того, у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, тому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подано заяву сільського голови про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Із матеріалів справи відомо, що ОСОБА_2 помер 30.07.2001р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №215750.

Із оглянутої копії Державного акту ІІІ-ЛВ №091740 на право приватної власності на землю, відомо, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Сокальської РДА №29 від 27.01.2003р. передано земельна ділянка площею 2,9194га.

Із поданої суду довідки №792 від 09.08.2017р. виданої виконкомом Хоробрівської сільської ради встановлено, що ОСОБА_2 до дня смерті проживав і був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті із ним проживала дружина ОСОБА_3 виконкомом сільської ради заповіт від його імені не посвідчувався.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №176108 ОСОБА_3 померла 21.07.2009 року.

Із копії заповіту від 20.07.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Хоробрівської сільської ради, встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження та все своє майно заповіла - ОСОБА_1

Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а тому п'ятирічний строк необхідно обчислювати і з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Згідно з п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2, який помер 30.07.2001р., та жінки ОСОБА_3, але встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням місця проживання заявника виникає право на прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 одержав Державний акт на право приватної власності на землю, однак після його смерті у спадкоємця ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовна заява про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст.ст. 1217, 1225, 1264, 1268, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст.ст. 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Встановити факт проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_2, який помер 30.07.2001р. та жінки ОСОБА_3, яка померла 21.07.2009р. без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1, 09.10.1972р.н., право власності на земельну ділянку площею 2, 9194га, що розташована на території Хоробрівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №091740 від 28.01.2003р.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина