Справа № 370/72/18 Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/780/1355/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 58 05.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Гавронщинська сільська рада, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_3 є матір'ю заявниці, а також той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, посилаючись на те, що не може оформити право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_3, оскільки у документах, які могли б підтвердити їх родинні відносини по-різному зазначено імена та по-батькові її та її матері.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 23 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмова місцевого суду у встановленні такого факту порушує її права, крім того спір про право відсутній, тому вважає ухвалу незаконною.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця звернулася до суду із вимогою про встановлення юридичного факту з метою отримання спадщини, з чого вбачається наявність спору про право.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_3 є матір'ю заявниці, а також той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, посилаючись на те, що не може оформити право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_3, оскільки у документах, які могли б підтвердити їх родинні відносини по-різному зазначено імена та по-батькові її та її матері (а.с.14-15).

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, у постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», такі справи розглядаються, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення ; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України установлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що із заяви ОСОБА_2 вбачається, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявниці для прийняття спадщини після смерті матері та визнання за нею права власності на спадкове майно, яке пов'язане з наступним вирішенням спору про право, тому постановив законну і обґрунтовану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу із дотриманням вимог процесуального закону, яка не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: