Справа №: 343/1452/18
Провадження №: 2/0343/626/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь на утримання сина додаткові витрати у розмірі 700,00 грн. щомісячно для оплати лікування і навчання дитини й судові витрати по справі.Свої вимоги мотивувала тим, що на її повному утриманні знаходиться їх з відповідачем син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2013 року в справі 343/2110/13-ц зобовязано відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З часу постановлення судового рішення значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, шкільне приладдя, комунальні послуги. Аліментів, які сплачує відповідач, на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови життя та розвитку сина, належного його харчування. Крім того, син ОСОБА_4 часто хворіє та знаходиться на диспансерному обліку в ОСОБА_5 дитячій лікарні як дитина, яка страждає частими респіраторними захворюваннями. На лікування та оздоровлення сина необхідні додаткові кошти, а її доходу не вистачає, оскільки вона не працює, перебуває на обліку в ОСОБА_5 центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, яка є незначною. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі на утримання сина, так як він постійно виїжджає на роботу до Чеської Республіки, де має постійну роботу та заробітну плату в розмірі близько 1000-1500 євро на місяць, однак добровільно не бажає надавати більші кошти на утримання сина, ніякої іншої допомоги не надає, хоча не має на своєму утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, а свій дохід витрачає на власні потреби. З цих підстав слід збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 з 700,00 грн. до 1500,00 грн., які стягувати щомісячно, а також стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 700,00 грн. щомісячно для оплати лікування і навчання дитини, оскільки ст. 185 Сімейного кодексу передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, зобов»язаний брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами: розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо. Так як їх син часто хворіє респіраторними захворюваннями, в зв»язку з чим стоїть на обліку в ОСОБА_5 дитячій лікарні, то на його оздоровлення потрібні додаткові кошти, які слід стягнути з відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому вказав, що позивачка сама зазначає про те, що відповідно до рішення Долинського районного суду від 27.09.2013 року він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., що він належним чином і виконує. Однак, стягуваних аліментів позивачці недостатньо для утримання дитини та забезпечення їй нормальних умов життя та розвитку. У відповідності зі змінами, внесеними до ч.2 ст. 182 СК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Позивачкою на виконання норм закону не надано доказів щодо зміни її матеріального чи сімейного стану, погіршення здоровя її чи дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а це відповідно 930,00 гривень. Він не заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина в розмірі передбаченому законом, які вчасно сплачує, однак вважає, що розмір аліментів повинен бути співмірним його заробітку. На даний час за станом здоровя він не працює, має лише тимчасові заробітки, а тому стягнення аліментів в сумі 1500,00 гривень поставить його у скрутне фінансове становище. Щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина у розмірі 700,00 гривень щомісячно, то позивачкою на обґрунтування своїх вимог не надано суду жодних доказів понесених чи майбутніх додаткових витрат на утримання дитини. Враховуючи те, що при визначенні розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, суд враховує вартість навчання дитини, підручників, тощо, а викладені в позові підстави для стягнення додаткових витрат складаються саме з вимог про стягнення коштів на навчання та харчування, то вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні представник позивачки згідно угоди про надання правової допомоги та представництва № 186/18 від 24.07.2018 року (а.с. 14) адвокат ОСОБА_6 підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, та просив збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина додаткові витрати в розмірі 700,00 грн. щомісячно для оплати лікування і навчання дитини та судові витрати по справі.

Заяви та клопотання учасників справи:

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про витребування в Державної прикордонної служби України інформативної довідки про перетин відповідачем ОСОБА_2 державного кордону України протягом 2017-2018 років.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду від 09.08.2018 року відкрито провадження в даній справі.

05 жовтня 2018 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів.

Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не зявився жодного разу та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення йому рекомендованих поштових відправлень та оголошенням про виклик його до суду, поміщеним на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 31.10.2018 року. За таких обставин суд постановив ухвалу про закінчення розгляду справи у відсутності відповідача у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, з урахуванням його відзиву на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали.

Про те, що від даного шлюбу в них 11.09.2010 року народився син ОСОБА_4, свідчить свідоцтво про його народження серії 1-НМ № 164016, видане виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 22.09.2010 року (а.с. 7).

Як вбачається з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі № 343/2110/13-ц від 27.09.2013 року (а.с. 8), розмір аліментів, що стягувалися за рішенням цього ж суду від 17.08.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшено та встановлено його в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., які ухвалено стягувати щомісячно з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення сином повноліття.

ОСОБА_5 дитячою поліклінікою заключення ЛКК № 284 від 25.07.2018 року (а.с. 10) підтверджує, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку при ОСОБА_5 дитячій поліклініці з діагнозом: часті респіраторні захворювання, в звязку з чим дитині рекомендовано медикаментозне лікування.

Оцінка суду:

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 цього ж Кодексу встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що на даний час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн., а визначений рішенням суду розмір аліментів, що стягуються з відповідача, є суттєво меншим, що негативно впливає на можливість забезпечити неповнолітній дитині належне утримання, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задоволити частково, змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2013 року на її користь на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, на стягнення їх в розмірі 1300,00 грн. щомісячно.

При цьому, керуючись роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з часу набрання законної сили даним рішенням, а не з часу звернення до суду з позовом, як просила позивачка.

Разом з тим суд вважає, що відсутні підстави для обмеження мінімального розміру аліментів сумою не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке обмеження застосовується при стягненні аліментів у частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі, що має місце в даній справі.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що відповідач часто виїжджає на роботу до Чеської Республіки, де має постійну роботу та заробітну плату в розмірі близько 1000-1500 євро на місяць, оскільки вони спростовуються довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 343/1452/18/4463/2018 від 17.10.2018 року (а.с. 47), з якої вбачається, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відомостей про перетинання державного кордону України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом 2017-2018 років в базі даних не виявлено.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 700,00 грн. щомісячно, то вона до задоволення не підлягає, оскільки згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, суд вирішує спори щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів і не вправі вирішувати питання щодо поновлення прав, які можливо будуть порушені в майбутньому. У відношенні до вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину це означає, що такі витрати повинні бути фактично понесеними або передбачуваними.

Аналіз ст. 185 Сімейного кодексу України в сукупності з іншими нормами цього кодексу дає підстави для висновку про те, що витрати на придбання одягу, взуття, мобільних телефонів, продуктів харчування не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки зазначена норма визначає додаткові витрати, викликані особливими обставинами, до яких, зокрема відносяться витрати, пов»язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка жодних доказів на підтвердження факту та розміру понесених додаткових витрат на утримання дитини суду не надала, в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2013 року в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, на стягнення їх в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, які стягувати з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору та 1000,00 грн. відшкодування витрат за надання їй правової допомоги адвокатом ОСОБА_6 згідно його квитанції № 000252 від 30.07.2018 року, відмовивши в решті позову в звязку з безпідставністю вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивачка: ОСОБА_1, що проживає за адресою: 77520, Івано-Франківська область Долинський район с.Гошів вул. Широка, 10, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії СЕ номер: 490021, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 05.03.2009 року.

Відповідач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: 77500, Івано-Франківська область м.Долина вул. Обліски, 20-А/26, ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії СЕ номер: 060447.

Суддя: