Справа № 308/8772/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

07 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву №б/н від 05.08.2013 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, ОСОБА_2 взятого на себе зобовязання не виконала, у звязку з чим станом на 10.06.2018 року має заборгованість в розмірі 12280,31грн., яка складається з наступного: 1100,38грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10699,91грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 560,97грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за договором кредиту не виконала, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12280,31грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що відповідачу ОСОБА_2 було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву №б/н від 05.08.2013 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Одночасно суд констатує, що із підписанням заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» відповідач погодилася із п.1.1.3.2.4 зазначених Умов, згідно якого Тарифів та інших невідємних частин Договору може змінюватися Банком за умови інформування позивальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обовязків позивальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погасити заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову.

Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

ОСОБА_2 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором №б/н від 05.08.2013 року, що ОСОБА_2 взятого на себе зобовязання не виконала, у звязку з чим станом на 10.06.2018 року має заборгованість в розмірі 12280,31грн., яка складається з наступного: 1100,38грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10699,91грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 560,97грн. штраф (процентна складова).

Однак, відносно розрахунку нарахованої пені в сумі 10699,91грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).

Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Пеня у даному зобов'язанні нарахована таким чином, суд приходить до переконання, що нарахована сума пені, яка значно перевищує суму боргу за відсотками, при тому, що заборгованість по тілу кредиту відсутня, є очевидним порушенням принципу добросовісності, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією.

У відповідності до ч.3 ст.551 КК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що вимога кредитора про стягнення пені в частині, що значно перевищує заборгованість по нарахованим відсоткам у звязку із порушенням зобовязання розцінюється судом як зловживання правом, що слугує підставою для часткової відмови в задоволенні позовних вимог щодо нарахування пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

А тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені, що підлягає стягненню, до 1100,38грн., прирівнявши її до суми заборгованості по нарахованим відсоткам.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_2 станом на 10.06.2018 року становить в розмірі 3261,73грн., яка складається з наступного: 1100,38грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1100,38грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 560,97грн. штраф (процентна складова).

У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 умови взятого на себе кредитного зобовязання не виконала, що виявилося у несплаті процентів за користування кредитними коштами, що стало наслідком звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_2 підлягає стягненню сума кредитної заборгованості 3261,73грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 279, ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт Серії ВР №332527), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код за ), що знаходиться в м. Дніпро, Набережна Перемоги, 50 суму заборгованості в розмірі 3261/три тисячі двісті шістдесят один/грн. 73коп., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762/тисяча сімсот шістдесят два/грн. 00коп.

В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Повний текст рішення складено 07.11.2018 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_3