Справа №443/980/18
Провадження №2/443/889/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання до Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 02 квітня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 02 квітня 2016 року померла її матір ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 1,2254 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, що належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №046995 від 23 грудня 2011 року. На випадок своєї смерті, матір не розпорядилась вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Відтак, вона як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_5 подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 02 квітня 2016 року, у віці 87 років, померла ОСОБА_4, про що 04 квітня 2016 року зроблено відповідний актовий запис №24 та виконавчим комітетом Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, від 04 квітня 2016 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №423375 /а.с. 8/.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_4 входить земельна ділянка площею 1,2254 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, що належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №046995 від 23 грудня 2011 року /а.с. 12/.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області від 19 грудня 2017 року за вих. №1487 /а.с. 9/.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про народження серії І-АВ №445420 від 06 червня 1968 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №412168 від 27 квітня 1991 року, вбачається, що cпадкодавець є матірю ОСОБА_2. Відтак, встановлено що позивач є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців вказаної черги судом не встановлено /а.с. 6-7/.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем. Так, з довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області від 19 грудня 2017 року за вих. №1487, вбачається, що спадкодавець була постійно зареєстрована та проживала одна до дня своєї смерті за адресою: вул. Шевченка, 45 смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області. Спадкоємець за законом же проживала(на час відкриття спадщини) за адресою: м. Дубляни, вул. Зелена, 3/116 Львівської області, що підтверджується долученими нею паспортними даними /а.с. 4-5, 9/.

Окрім того, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, судом встановлено, що позивачка, після смерті ОСОБА_4, вимушена була проходити лікування(стаціонарне) /а.с. 11/.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 49/02-31 виданою завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою від 23 січня 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплив 02 жовтня 2016 року /а.с. 13/.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 02 квітня 2016 року, на випадок своєї смерті не розпорядилась належним майном. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що не відмовилась від спадкового майна та вирішила його прийняти. Проте, остання в силу пережитого стресу, повязаного із втратою рідної людини та вимушеним лікуванням пропустила законодавчо визначений строк для прийняття спадщини, але від неї не відмовлялась та бажає прийняти. Однак, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, з причин пропуску піврічного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, оскільки такий нею пропущений з поважних причин. Разом з тим, тривалість вказаного строку визначити в три місяці.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визначити, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 02 квітня 2016 року, в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко