Справа №: 343/380/18
Провадження №: 2/0343/254/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак з останнім вони вінчалися в церкві та проживали разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_4. Походження дитини від батька визначено на підставі ст. 125 Сімейного кодексу України за заявами її та відповідача, з якими вони звернулися в органи РАЦСу після народження сина. З 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина, який перебуває на її утриманні, однак коштів, які вона отримує, не вистачає для його належного матеріального забезпечення. Оскільки вони з відповідачем не можуть досягти згоди з приводу способу виконання останнім обов'язку по утриманню дитини, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому вказав, що просить відмовити в задоволенні позову, оскільки він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, він наданий час ніде не працює, стабільної роботи не має і перебивається тимчасовими заробітками. Він проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, його мати хворіє і потребує дорогих ліків, тому він фінансово допомагає батькам, які також значні кошти несуть на сплату комунальних послуг. За таких обставин він не має об»єктивної можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачкою розмірі, яка фактично хоче весь тягар по утриманню дитини перекласти на нього.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просила позов задоволити повністю. При цьому додатково пояснила, що тієї допомоги, яку іноді добровільно надає відповідач, недостатньо для забезпечення потреб неповнолітньої дитини, що й стало підставою для звернення в суд з даним позовом.

Відповідач та його представник згідно довіреності від 05.04.2018 року ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, обґрунтувавши свої заперечення обставинами, викладеними у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час проживали у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області серії НОМЕР_3 від 07.08.2009 року (а.с. 5), де в графі «батько» вказано відповідача ОСОБА_2

Факт свого батьківства відповідач не заперечує, про що він ствердив в судовому засіданні.

Судом встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю, позивачкою ОСОБА_1., яка самостійно займається його вихованням та матеріальним забезпеченням, що підтверджується виданою Старомізунською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області довідкою від 02.08.2017 року (а.с. 6).

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним і інших утриманців не має.

При цьому суд вважає, що той факт, що відповідач фінансово допомагає своїм батькам-пенсіонерам, не може бути підставою для звільнення його від обов»язку сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина. Тим більше з урахуванням того, що його батьки отримують пенсію, а також разом з ними зі своє сім»єю проживає сестра відповідача ОСОБА_7, яка також зобов»язана допомагати батькам та сплачувати комунальні послуги.

Також суд критично оцінює посилання відповідача на те, що він добровільно надає допомогу на утримання свого сина, що є підставою для відмови в позові, оскільки ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а в даному випадку домовленості не досягнуто, про що ствердила позивачка та свідчить подана нею в суд дана заява.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково та стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде законним та справедливим, оскільки при цьому враховано стан здоров'я й матеріальне становище як стягувача, так і платника аліментів, відсутність в останнього на утриманні інших осіб, а також всі інші обставини, досліджені в судовому засіданні, що мають істотне значення для даного спору.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265,430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з позовом - з 05.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору та на користь ОСОБА_1 500,00 грн. відшкодування витрат за надання їй правової допомоги адвокатом Оленин О.Ф. згідно її квитанції № 6 від 31.01.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 28.10.2003 року.

Відповідач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 25.01.1998 року.

Суддя: