Справа № 333/4445/18
Провадження №2/333/2353/18
04 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
свідків ОСОБА_3,
розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу
про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Заявлені вимоги позивачем обґрунтовано тим, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У липні 2018 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що в зазначеній квартирі, окрім неї, зареєстрований знайомий колишнього власника житла - ОСОБА_5. Відповідач у справі за вказаною адресою не проживає, його особисті речі в житловому приміщені відсутні. Відповідач не є членом сім'ї позивача, сторони у справі спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов'язків. Реєстрація ОСОБА_6 в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перешкоджає ОСОБА_1 користуватись її власністю. З цих підстав, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 підтримали свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити,у зв'язку з неявкою відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_6 до зали судового засідання не з'явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає», з невідомих суду причин відповідач не з'явився за їх отриманням. Крім того, судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача в судові засідання. У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3.в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивача у справі. Крім того, зазначили, що ОСОБА_5 ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_1
Заслухавши пояснення позивача, її представника та свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.06.2011року, який зареєстрований в реєстрі за №1708 (а.с. 4), витягом про державну реєстрацію прав від 21.06.2011 року №30368409 (а.с. 5) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2018 року №144268836 (а.с. 39).
Згідно з довідкою від 10.06.2011 року №1-1006/11, виданої головою правління ЖБК «Захисник», ОСОБА_8 та члени його родини: дружина ОСОБА_9 та син ОСОБА_10, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 знято з реєстрації 08.06.2011 року (а.с.6).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення по Комунарському району ЗМР з заявою про отримання субсидії.
Зі змісту листа Управління соціального захисту населення по Комунарському району ЗМР від 07.08.2018 року №Г-615-03 слідує, що позивачу відмовлено у призначенні субсидії на підставі абз. 15, п. 16 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 року №848, у зв'язку з реєстрацією за місцем мешкання ОСОБА_1 двох осіб (а.с. 7).
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 31.08.2018 року №01-17/02/5560 (а.с. 23).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Факт не проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, з червня 2011 року підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що були надані в ході розгляду цієї справи. Доказів протилежного матеріали справи №333/4445/18 не містять та відповідачем не надано. З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 є новим власником спірної квартири, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. судом покладається на відповідача. Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Повне рішення складено 10.12.2018 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова