Номер справи 223/955/17
Номер провадження2/220/592/18
01 листопада 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області
Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді - Яненко Г.М.;
за участю секретаря - Черняєвої С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом кредитної спілки «Імпульс плюс» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач, кредитна спілка «Імпульс плюс» (далі КС «Імпульс плюс») звернулася до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1668,03 грн.
Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх договірних зобов'язань.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином ( у т.ч. через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України).
Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи судом встановлено:
У відповідності до п. 5.1 статуту КС «Імпульс плюс», від 29.04.2016 р., позивач має право надавати своїм членам кредити з виплатою процентів за надані кредити.
01.12.2016 року КС «Імпульс плюс» та член кредитної спілки ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 174/16 С. По кредитному договору КС «Імпульс плюс» надала кредит позичальникові у розмірі 2200,00 гривень. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом за графіком платежів, узгодженим з КС «Імпульс плюс».
КС «Імпульс плюс» свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі.
Зауважень щодо відступів від умов кредитування позичальником не надавалось. Від одержання кредитних коштів остання не відмовилася.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданого позивачем розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашала свої зобов'язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків.
Позивачем, неодноразово робилися спроби, щодо досудового врегулювання спору, однак відповідачем умови кредитного договору не були виконані.
За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, станом на 02.12.2017 року ОСОБА_1 заборгувала спілці: 1276,29 грн. по тілу кредиту, 60,42 грн. по процентах за користування кредитом, 12,25 - пені, а також штраф відповідно п. 4.5 кредитного договору (1276,29 *25%) - 319,07 грн.
Заперечень щодо визначеного банком розміру основного зобов'язання та відсотків за користування кредитом відповідачем не зазначено.
Невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про відновлення його порушених прав.
Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Змістом пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які мають ознаки кредитного договору.
Приписи ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.
Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Як зазначалось вище, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, та серед іншого, отримувати виписки у т.ч. щодо зміни процентної ставки нарахування відсотків за користування кредитом.
Однак, в порушення приписів перелічених норм, станом на 02.12.2017 року ОСОБА_1 заборгувала спілці: 1276,29 грн. по тілу кредиту, 60,42 грн. по процентах за користування кредитом, 12,25 - пені, а також штраф відповідно п. 4.5 кредитного договору (1276,29 *25%) - 319,07 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення: 1276,29 грн. по тілу кредиту, 60,42 грн. по процентах за користування кредитом слід задовольнити.
Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України).
Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Відтак, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, яка зареєстрована в м. Вугледар Донецької області, яке входить до населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, повинно бути враховано вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Враховуючи приписи перелічених норм, беручи до уваги обґрунтований розрахунок позовних вимог, період нарахування, стягненню не підлягають - 12,25 грн. - пені, а також штраф відповідно п. 4.5 кредитного договору - 319,07 грн.
Належних та допустимих доказів, які доводять відсутність вини боржника в порушенні зобов'язання відповідачем не зазначено.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача пропорційно до задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.
Суддя Г.М. Яненко