Справа № 266/877/18
Провадженя№ 2/266/472/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.

при секретарі - Шишхановій К.Р.

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Автогаражного- спортивного споживчого кооперативу «Таврида», Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» про скасування державної реєстрації права власності , суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 1991 року мешкала однією сімєю із ОСОБА_4, із яким 02.09. 1997 року зареєстрували офіційно шлюб. Так, з моменту заснування Автогаражно-спортивного споживчого кооперативу "Таврида", а саме з 24.06. 1994 року ОСОБА_4 був його членом та йому було відведено земельну ділянку для будівництва кооперативного гаража за рахунок внесків, які він всі сплатив. В подальшому її чоловіком було побудовано гараж № 145, який було введено в експлуатацію у 1997 році. У 2004 році ОСОБА_4 оформив технічний паспорт на гараж № 145, отримав довідку АССК "Таврида", проте не звернувся до МКП "Маріупольське бюро технічної інвентаризації" та не оформив державну реєстрацію свого права. Також зазначила, що 19.01. 2017 року її чоловік помер та після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями майна є - вона як дружина та син ОСОБА_5, у звязку із чим вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус розяснила, що реєстрація права власності на вказаний гараж була вже зареєстрована за іншою особою. Так , при зверненні із заявою про держану реєстрацію права власності за ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено через те, що на вищезазначений гараж зареєстровано право власності на ОСОБА_3, яка також є членом кооперативу та якій належить інший гараж. Тому позивач вважає, що реєстрація права власності ОСОБА_3 на гараж № 145 у АССК "Таврида" є незаконною та помилковою, а запис про право власності повинен бути скасований судом, як такий, що суперечить закону та вчинений помилково, у звязку із чим вона звернулася за захистом своїх прав до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про правничу допомогу та ордеру, в судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у ньому, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, а також підтвердила факт того, що вона ніколи не володіла гаражем № 145 в АССК "Таврида".

Представник відповідача - Міського комунального підприємства "Маріупольське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні суду пояснила, що в матеріалах інвентаризаційної справи міститься реєстраційне посвідчення видане ОСОБА_3 саме на гараж № 145, яке видане на підставі рішення виконкому № 971 від 24.06. 1994 року та рішення правління № 8 від 04.11. 1995 року. Однак вказане рішення правління відсутнє в матеріалах інвентаризаційної справи, у звязку із чим МКП "Маріупольське бюро технічної інвентаризації" не заперечує проти задоволення позову та скасування державної реєстрації права власності на гараж № 145 за відповідачем ОСОБА_3 До того ж зазначила, що в подальшому після видачі вказаного реєстраційного посвідчення була проведена перенумерація гаражів, і в подальшому гараж № 145 вже рахувався за ОСОБА_4

Представник відповідача - Автогаражно-спортивного споживчого кооперативу "Таврида" ОСОБА_7 в судовому засідання не заперечував проти задоволення позову, зазначив, що відповідно до списків які є в наявності кооперативу то гаража № 145 рахується за ОСОБА_4, яким він та його дружина користується, а за ОСОБА_3 рахується гараж № 164, і це два різні гаража. В подальшому надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, розгляд справи просив провести без його участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-НО № 403599. (а.с.9)

Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 974537 від 20.01.2017 року, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 помер 19 січня 2017 року. (а.с.9)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належного йому гаражу № 145 в АССК "Таврида", розташованому по вул. Кленова Балка в Маріуполі.

Згідно довідки від 01.06. 2004 року, виданої Автогаражно-спортивним споживчим кооперативом "Таврида" - ОСОБА_4 було відведено земельну ділянку для будівництва гаражу по пр. Нахімова (ОСОБА_8) відповідно до рішення виконкому № 6 від 06.10.1994 року. Гараж № 145 побудований та прийнятий в експлуатацію відповідно до акту державної комісії № 1401 від 28.05.2004 року. (а.с.11)

З довідки за № 41 від 20.09. 2014 року, виданої Автогаражно - спортивним споживчим кооперативом "Таврида" вбачається, що гараж № 145 належить ОСОБА_4 (а.с.11)

Згідно технічного паспорту на гараж № 145 у Автогаражно-спортивному споживчому кооперативі "Таврида" по вул. Кленова Балка, буд. 14 в м. Маріуполі, власником гаражу зазначений ОСОБА_4 (а.с.18-19)

З листа № 2650 від 07.08. 2017 року спрямованого з МКП "Маріупольське бюро технічної інвентаризації" на адресу Другої маріупольської державної нотаріальної контори вбачається, що на момент вступу в дію наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02. 2002 року "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших прав на нерухоме майно" в МКП "Маріупольське БТІ" не було зареєстроване право власності на гараж № 145, розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Кленова балка № 14 Автогаражно-спортивний споживчий кооператив "Таврида". (а.с.16)

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 37848951 від 31.10. 2017 року Державним реєстратором на нерухоме майно ОСОБА_9 відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на гараж № 145, що розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, "Таврида" Автогаражно-спортивний споживчий кооператив, у звязку з проведенням реєстрації права власності за іншою особою. (а.с.15)

Тобто, реєстрацію права власності на гаража № 145 в Автогаражно-спортивному споживчий кооператив "Таврида" було проведено за відповідачем ОСОБА_3

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до списків членів АССК "Таврида", то членами кооперативу є як ОСОБА_4, так і відповідач ОСОБА_3П.(а.с.43-58)

З дослідженої в судовому засідання інвентаризаційної справи № 46617 на Автогаражно-спортивний споживчий кооператив "Таврида" вбачається, що дійсно членом кооперативу, в тому числі, є ОСОБА_4, згідно списків членів АССК "Таврида" станом на 11.11. 1997 року.

Відповідно до замовлення № 7040 від 23.06. 2007 року ОСОБА_4 просив видати довідку-характеристику та провести основну інвентаризацію в АССК "Таврида" гаража № 145, в той самий час як замовленням № 9370 від 04.08. 2004 року відповідач ОСОБА_3 просила видати довідку-характеристику та провести основну інвентаризацію в АССК "Таврида" гаража № 164.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є за своєю суттю визнанням з боку держави публічно-правового інтересу у встановленні приналежності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб'єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об'єкта.

Фактично ж, реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. При цьому, вона ніяк не впливає на цивільно-правову рівність учасників обороту, автономію волі і свободу договору. Тобто, не надає публічно-правового характеру вказаним правовідносинам, що дозволяє зробити висновок про можливість розгляду спорів щодо державної реєстрації виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У даному випаду реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно і є визначеним організаційним заходом, що використовується власниками для впорядкування своїх основних відносин, предметом яких є нерухоме майно.

Отже, право власності людини є загальновизнаним. Згідно з Конституцією України це право, як і інші конституційні права, є невідчужуваним, непорушним і рівним для всіх без будь-яких обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частина 1 статті 24 Конституції України). ОСОБА_3 не може бути скасоване і обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина 2 статті 22, частина 1 статті 64 Основного Закону України).

Чинним законодавством передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності гарантується Конституцією України і захищається способами, встановленими законодавством.

Таким чином , чоловік позивачки на законних підставах отримав гараж, але за життя не зміг до кінця реалізувати своє законне право щодо реєстрації права власності, а як наслідок позивач як спадкоємець за законом не може реалізувати своє право, в тому числі на прийняття спадщини.

Єдиним шляхом відновлення порушених прав позивача, є скасування державної реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_3

Аналізуючи в сукупності встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, матеріли інвентаризаційної справи, прийшов до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, а тому слід скасувати державну реєстрацію права власності на гараж №145 у Автогаражно-спортивному споживчому кооперативі «Таврида» за ОСОБА_3

Зважаючи на обставини по справі, судові витрати суд залишає за сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182,321,328, 334,1218,1296 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на гараж №145 у Автогаражному -спортивному споживчому кооперативі «Таврида» () за ОСОБА_3, проведену 29 листопада 1995року Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації»

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, через суд першої інстанції , шляхом подачі в 30-дений строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Федотова В. М.