КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №753/11855/17

провадження 22-ц/824/556/2018

06 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Дуці В.В.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальності «Анна-Д»

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Анна-Д» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колєсник Світлана Анатоліївна, про визнання договору іпотеки недійсним, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства &q?рн;Банк Форум&qu&q; в особі виконуючого обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Волошука Ігоря Григоровича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року у складі судді Комаревцевої Л.В.,

встановив:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Анна-Д» (далі - ТОВ «Анна-Д») звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати недійсним договір іпотеки від 15.01.2007, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» ( далі - ПАТ &q?чн;Банк Форум&q? т;) та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник Світланою Анатоліївною, що зареєстрований в реєстрі за № 413.

ТОВ «Анна-Д» зазначало, що йому на праві власності належала будівля магазину на АДРЕСА_1.

У 2005 році у процесі виконавчого провадження, відкритого за наказом Господарського суду м. Києва, Спеціалізоване державне підприємство «Укрспец'юст» (далі - СДП «Укрспец'юст») провело прилюдні торги з реалізації нерухомого майна ТОВ «Анна-Д», переможцем яких у частині будівлі магазину визнано ОСОБА_2

ТОВ «Анна-Д» оспорило результати прилюдних торгів у суді, у зв'язку із чим Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 8 листопада 2006 року наклав арешт на вказану будівлю магазину та заборонив ОСОБА_2 відчужувати придбане на торгах нерухоме майно.

Київський апеляційний господарський суд постановою від 20 травня 2008 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 25 вересня 2008 року, визнав недійсними зазначені прилюдні торги.

Господарський суд м. Києва рішенням від 25 жовтня 2010 року задовольнив позовні вимоги ТОВ «Анна-Д» про витребування будівлі магазину від суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

Указане рішення було виконане, проте позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на будівлю магазину, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження будівлі магазину. Підставою для обтяження став договір іпотеки від 15 січня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_2

Посилаючись на те, що зазначений договір іпотеки укладений з порушенням вимог закону, оскільки ОСОБА_2 не мав права його укладати у зв'язку з наявністю ухвали суду про накладення арешту на спірне майно, позивач просив визнати указаний договір іпотеки недійсним.

Дарницький районний суд м. Києва рішенням від 22 липня 2015 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, у задоволенні позову ТОВ &q?иє;Анна-Д&q?ям; відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 березня 2016 року судові рішення першої та апеляційної інстанції залишила без мін.

Постановою Верховного Суду України від 24 травня 2017 року ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року , ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 15.01.2007, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., зареєстрований в реєстрі за № 413.

В порядку застосування недійсності договору іпотеки 15.01.2007, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2: виключено з Державного реєстру іпотек запис за № 412 та № 413 від 15.01.2007 про державну реєстрацію договору іпотек.; виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за № 1781/7 від 15.01.2007 про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки від 15.01.2007.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Банк Форум» просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Посилався на ті підстави, що судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справи.

Зазначив, що 15.01.2007 між АКБ &qus1;Форум&quma; та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у сумі 110 000 доларів США. На забезпечення виконання вказаного договору між сторонами укладено договір іпотеки від 15.01.2007, предметом якого є будівля магазину загальною площею 156,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір передбачає всі істотні умови для такого виду договору. На час укладення договору іпотеки в Державному реєстрі прав не існувало запису про обтяження предмету іпотеки.

Суд першої інстанції проігнорував висновки Верховного Суду України та не з'ясував, чи було відомо ОСОБА_2 про існування заборони відчуження предмету іпотеки на момент укладення оспорюваного договору іпотеки.

Будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що на момент укладення оспорюваного договору іпотеки сторони договору були обізнані про будь-які обмеження щодо можливості його укладення, або про інші обставини, які є підставами недійсності правочину позивачем надано не було.

На момент укладення договору іпотеки ОСОБА_2 був власником предмета іпотеки, а тому йому належали правомочності щодо володіння, користування та розпорядження предметом іпотеки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Анна-Д» - Пономарьов М.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначив, що суд першої інстанції, врахувавши правову позицію Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в даній справі, встановивши, що ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2006 по справі №2-5586/06 було накладено арешт на будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1, а також заборонено ОСОБА_2 відчужувати спірне майно, придбане на прилюдних торгах 19.12.2005, дійшов правильного висновку про недійсність укладеного 15.01.2007 договору іпотеки.

В судовому засіданні представник ПАТ &que=;Банк Форум&quti; - Матійко Д. В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що на даний час банк не має інформації про місцезнаходження або перебування ОСОБА_2

Представник ТОВ &qu/p;Анна-Д&quas; - Пономарьов М. М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину ( частина перша статті 203, частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, які не є сторонами правочину, визнаючи їх статус як &quпр;заінтересовані особи&q?ед; ( статті 215, 216 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 грудня 2005 року СДП «Укрспец'юст» провело прилюдні торги з реалізації майна, яке належить ТОВ «Анна-Д», а саме: будівлі магазину (павільйон НОМЕР_1) загальною площею 156,4 кв. м та споруди металевого складу (павільйон НОМЕР_2) загальною площею 77,7 кв. м на АДРЕСА_1.

Переможцем прилюдних торгів з реалізації зазначеної будівлі магазину став ОСОБА_2

26 січня 2006 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу видав ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказану будівлю магазину, на підставі якого 11 квітня 2006 року Київське МБТІ зареєструвало право приватної власності на цю будівлю магазину за ОСОБА_2

Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 8 листопада 2006 року у справі №2-5586/06 наклав арешт на зазначену будівлю магазину та заборонив ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відчужувати нерухоме майно, придбане на торгах 19 грудня 2005 року.

15 січня 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання зобов'язань за яким цього ж дня між цими ж сторонами укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку спірну будівлю магазину. Під час посвідчення цього договору іпотеки приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу наклав заборону на відчуження вказаної будівлі магазину та зареєстрував заборону в реєстрі за № 413.

20 лютого 2007 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вніс до Державного реєстру іпотек відповідний реєстраційний запис щодо укладення договору іпотеки від 15 січня 2007 року.

20 травня 2008 року Київський апеляційний господарський суд постановою, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 25 вересня 2008 року, визнав недійсними прилюдні торги, проведені 19 грудня 2005 року СДП «Укрспец'юст» з реалізації майна, яке належить ТОВ «Анна-Д», а саме: будівлі магазину (павільйон НОМЕР_1) загальною площею 156,4 кв. м та споруди металевого складу (павільйон НОМЕР_2) загальною площею 77,7 кв. м на АДРЕСА_1.

Господарський суд м. Києва від 25 жовтня 2010 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 1 березня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 16 листопада 2011 року, витребував у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 нежитлове приміщення - зазначену будівлю магазину на користь ТОВ «Анна-Д».

Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 12 жовтня 2012 року скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 8 листопада 2006 року шляхом скасування накладеного арешту на спірну будівлю магазину.

25 жовтня 2014 року ТОВ «Анна-Д» звернулось до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про реєстрацію права власності на будівлю магазину, проте 25 листопада 2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві виніс рішення про відмову у державній реєстрації права власності на цю будівлю магазину за ТОВ «Анна-Д», оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявний активний запис про обтяження на зазначену будівлю магазину.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-640цс17, статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Тому той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження не були зареєстровані у відповідному реєстрі, ведення якого передбачене Законом України &quxt;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень&quar;, не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про існування у відповідача права вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно йому було відомо.

Обізнаність відповідача ОСОБА_2 про встановлену ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 8 листопада 2006 року у справі №2-5586/06 заборону відчужувати спірне нерухоме майно, яке було ним придбане на торгах 12 грудня 2005 року, підтверджується ухвалою цього суду про закриття провадження у справі та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2007 про залишення ухвали суду першої інстанції без змін (а.с.235 -237 т.1).

Жодних доказів на спростування вказаної обставини ОСОБА_2 суду не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір іпотеки передбачав всі істотні умови для такого виду договорів, на момент його вчинення в Державному реєстрі прав не існувало запису про обтяження предмету іпотеки, а його власником був ОСОБА_2 не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

З огляду на відсутність у відповідача ОСОБА_2 права вільно розпоряджатися спірним нерухомим майном на момент вчинення договору іпотеки внаслідок встановленої судом заборони, про яку останньому було відомо, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність та обґрунтованість заявленого позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства &qu-a;Банк Форум&qut-; залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з для її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк