Справа № 396/1124/18
Провадження № 2/396/499/18
РІШЕННЯ

Іменем України

25.07.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Мотивує свій позов тим, що позивач по справі ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_3, який помер 24.02.2017 року, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: земельна ділянка площею 4,01 га, що знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:002:0600 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №327921, виданого 22.05.2002 року. Оригінал державного акта не зберігся. Приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки позивачем не було надано документ, який підтверджує родинні стосунки спадкоємця ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 Також спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 4,01 га, що знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Для отримання спадкового майна позивачу ОСОБА_1 необхідно підтвердити факт родинних відносин, оскільки в правовстановлюючих документах, які у нього є, неможливо довести родинний звязок в нотаріальній конторі при отриманні свідоцтва про прийняття спадщини. Тому просить суд встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості батько син, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не з`явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п.7 Постанови ПВСУ «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Згідно п.2 постанови ПВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №239340 ОСОБА_4 помер 24 лютого 2017 року. (а.с.15).

Свідоцтвом про народження стверджується, що позивач ОСОБА_5 (вказано на російській мові) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Помошная Добровеличковский район Кировоградская область (вказано на російській мові). Його батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (вказано на російській мові). (а.с.14). Відповідно до даних паспорта позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.7).

Згідно з заповітом, посвідченого секретарем Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області і зареєстрованого 09 вересня 2015 року в реєстрі за №49 стверджується, що ОСОБА_3 належне йому майно заповів сину ОСОБА_1. (а.с.13).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 327921 видано ОСОБА_3 на підставі розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації від 30 квітня 2002 року №329-р передано у приватну власність земельна ділянка площею 4,01 га, яка розташована на території Помічнянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 12).

З спадкової справи №41/2017, заведеної Приватним нотаріусом ОСОБА_2 Новоукраїнського районного нотаріального округу вбачається, що після померлого 24 лютого 2017 року ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини зверталась ОСОБА_7

Згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2018 року позов ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, - відмовлено. Відповідно до постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 10.05.2018 року рішення Новоукраїнського районного суду від 26.02.2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним заповіт від 05.12.2016 року, складний в с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області від імені ОСОБА_3, посвідчений секретарем Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №37 (а.с. 16-22).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №6 від 29 травня 2018 року стверджується, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 12.05.2017 року у звязку з тим, що позивачем не було надано документ, який підтверджує родинні стосунки спадкоємця ОСОБА_1.А. та спадкодавця ОСОБА_3, а також у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна позиція викладена в роз'ясненні наданому ВССУ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що розбіжності у прізвищах позивача "Щека" та спадкодавця - батька позивача "Щєка" виникли внаслідок неправильності перекладу прізвища "Щєка" з російської мови на українську "Щека", а тому приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_3 являється батьком позивача ОСОБА_1

Оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, то позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, а тому це право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 141,259-268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості батько син між ОСОБА_3, який помер 24.02.2017 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №239340, виданим 27.02.2017 року виконавчим комітетом Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (актовий запис №6) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку площею 4,01 га, кадастровий номер :02:002:0600, яка знаходиться на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району кіровоградської області, після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 24.02.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько