Справа №443/1532/16-ц
Провадження №2/443/113/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3, звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, загальною площею 83,8 кв.м. та житловою площею 39,4 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_4, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої, окрім іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Зазначеним майном померлий володів на підставі свідоцтва про право особистої власності від 13 березня 1986 року. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не склав, відповідно спадкування відбувалось за законом. Спадкоємцями першої черги, окрім позивачки, є її матір(дружина спадкодавця) - ОСОБА_5. Проте, остання відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1. Позивачка, як єдина спадкоємиця за законом після смерті батька, що не відмовилась від спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак отримала відмову у видачі такого, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивачки ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримують, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області - Оліяр І.І. подав заяву, в якій просить розглянути дану справі за його відсутності. Позовні вимоги визнають та заперечень щодо них не мають.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 74 років, в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, помер ОСОБА_4, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №38 та Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області, від ІНФОРМАЦІЯ_2, видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 11/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_4 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, загальною площею 83,8 кв.м. та житловою площею 39,4 кв.м. Вказане майно належало померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності від 13 березня 1986 року, виданого на підставі рішення Гніздичівської селищної ради народних депутатів №47 від 21 лютого 1986 року, копія якого долучено до матеріалів справи /а.с.13/.

Відповідно до копії технічного паспорта, виготовленого на замовлення позивачки, на житловий будинок в АДРЕСА_1, загальна площа такого будинку становить 83,8 кв.м., (житлова - 39,4 кв.м.) рік побудови - 1960. Сумарна інвентаризаційна вартість з господарськими будівлями та спорудами - 162 921 грн. /а.с.14-17/.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 12 вересня 2016 року за вих. №983 /а.с.12/.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, вбачається, що батьками позивачки - ОСОБА_1(дошлюбне прізвище - ОСОБА_1), зазначено: ОСОБА_4 (спадкодавець) та ОСОБА_5. Відтак, спадкоємцями першої черги, окрім позивачки, є її матір та дружина померлого - ОСОБА_5 /а.с.8-9/.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також, за змістом ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 19/

Разом з тим, з долученої до матеріалів справи нотаріально завіреної заяви від 20 березня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_5 відомо про відкриття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Поданою заяву, остання зазначає, що термін для прийняття спадщини нею пропущено, продовжувати його через судові органи не буде, оскільки на спадщину не претендує, від належної їй частки в спадковому майні відмовляється. На виділення частки в спільному майні не претендує /а.с.18/.

З долученої до матеріалів справи довідки, виданої Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 12 вересня 2016 року за вих. №983, вбачається що до дня смерті і на день смерті ОСОБА_4 разом з ним була зареєстрована та проживала, окрім інших, його дочка ОСОБА_1(позивачка), яка і надалі продовжує жити в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 /а.с.12/.

За таких обставин, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого батька, як така, що виявила бажання прийняти спадщину, та фактично її прийняла оскільки на момент її відкриття проживала із спадкодавцем та в законодавчо визначений строк не відмовилась від неї та звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №480/02-31 від 12 вересня 2016 року, виданої завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, що належав померлому і є спадковим майном /а.с.20/.

Таким чином, враховуючи, що позивачка оформити право власності на спадкове майном(житловий будинок), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 83,8 кв.м. та житловою площею 39,4 кв.м., що знаходиться по вулиці АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її батька, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко