Провадження № 2/331/1391/2018
Справа № 331/4765/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2009 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-проважу теплової енергії в гарячій воді № 203327. Відповідно до умов договору МТМ відпускає теплову енергію в гарячій воді до нежитлового приміщення за адресою: місто Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. № 16-а.
Керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу інфляційні витрати у розмірі 9868,71 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2445,06 грн.
Також, керуючись п. 7.2.8 договору купівлі-проважу теплової енергії в гарячій воді № 203327 споживачу нараховано пеня у розмірі 0,5% від суми прострочення, що складає 2550,36 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в прохальній частині позовної заяви міститься вимога щодо проведення слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 07 грудня 2018 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. (а.с. 112-113)
Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. (а.с. 119-120)
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення І цокольного поверху лі. А, яке розташоване за адресою: місто Запоріжжя, Рекордна, буд. № 16-а. (а.с. 12)
01.11.2009 року між ОСОБА_1 та Концерном «Міські теплові мережі» укладено договір купівлі-проважу теплової енергії в гарячій воді № 203327, далі Договір. (а.с. 22-35)
Відповідно до Додатку № 1-а до Договору МТМ відпускає теплову енергію в гарячій воді до нежитлового приміщення за адресою: місто Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. № 16-а. (а.с. 29)
Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно.
Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.
Розділом 6 Договору передбачений порядок проведення розрахунків за теплову енергію. Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачання є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобовязаний до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, перерахувати на рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, 4: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).
Відповідач не зявлявся до Позивача для отримання зазначених документа в порядку визначеному Договором, тому, Позивач направляв розрахункові документи за весь спірний період (а.с. 49-78, 82-99)
Споживач, згідно п. 6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернута на адресу Теплопостачальної організації на протязя пяти днів з дата отримання. В разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений 6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим i є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п.6.7.2 Договору).
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Позивачем нараховані інфляційні витрати у розмірі 9868,71 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2445,06 грн. (а.с. 80-81)
Пунктом 7.2.8. Договору передбачено право позивача, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію, відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нарахувати пеню в poзмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.
Керуючись зазначеним пунктом Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 2550,36 грн.
Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок інфляційних витрат, 3% річних та пені складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано.
Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з жовтня 2015 р. по квітень 2018 р. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Концерн «Міські теплові мережі» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.с. 2), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання», -
Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2018 року.
Сторонам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.Г. Скользнєва