ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 638/15013/15

провадження №22-ц/818/1119/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Прокопчук І.В.,

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Богонос Максима Олександровича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Семіряд І.В.,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 605 196 грн. 75 коп. заборгованості за кредитним договором № 0 від 18 червня 2007 року, яка станом на 28 липня 2015 року складалася з тіла кредиту - 291 573 грн. 30 коп. та відсотків за користування кредитом - 313 623 грн. 45 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 18 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством (ПАТ) «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 17 079 доларів США, які зобов'язалася повернути до 18 червня 2014 року (надалі Договір кредиту).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за вказаним вище Договором кредиту.

ОСОБА_1 умов Договору кредиту по поверненню отриманих коштів належним чином не виконувала, у зв'язку із чим у неї утворилася заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 липня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» вже стягнуто заборгованість за Договором кредиту, проценти та пеню. ПАТ «ДельтаБанк» визнано стягувачем у виконачому провадженні за вказаним рішенням суду. Тому у задоволенні заборгованості з тіла кредиту відмовлено. У стягненні процентів було відмовлено у зв'язку із тим, що позивачем не доведено розмір та період заборгованості за відсотками за користування кредитом

В поданій 11 червня 2018 року апеляційній скарзі Богонос М.О., який діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням суду заборгованість з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк». Заборгованість на користь ПАТ «Дельта Банк» судом не стягувалась. Позивачем надано належний розрахунок заборгованості за тілом кредиту та процентами, що помилково не враховано судом.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Яцини В.Б. від 12 липня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Богонос М.О., який діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 липня 2018 року (т.1 а.с. 104-106).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області 14 червня 2018 року справа призначена до судового розгляду (т.1 а.с. 108-109).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу Богонос М.О., який діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду 19 жовтня 2018 року визначено колегію судів Харківського апеляційного суду із головуючим суддею (суддею-доповідачем) Тичковою О.Ю. (т.1 а.с. 238).

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

При цьому суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст. 367 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судовим розглядом, 18 червня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 17 079 доларів США, які зобов'язалася повернути до 18 червня 2014 року (т.1 а.с. 6-13).

Внаслідок невиконання позичальником обов'язків по поверненню кредитних коштів, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-1656/11 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за Договором кредиту № 0 від 18 червня 2007 року. При цьому відповідно до рішення суду стягнута заборгованість за Договором кредиту у розмірі 18 568 доларів США 57 центів станом на 19 жовтня 2010 року складалася із: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4 066 доларів США 40 центів, що по курсу НБУ станом на 19 жовтня 2010 року становило 32 171 грн. 73 коп., простроченої заборгованості по процентам у розмірі 4 338 доларів США 09 центів, що по курсу НБУ станом на 19 жовтня 2010 року становило 32 321 грн. 23 коп., 550 доларів США 09 центів пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, що по курсу НБУ станом на 19 жовтня 2010 року становило 4 352 грн. 08 коп., 464 доларів США 47 центів пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, що по курсу НБУ станом на 19 жовтня 2010 року становило 3 674 грн. 70 коп. (т.1 а.с. 100-102).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за Договором кредиту (т.1 а.с. 23-27).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2013 року було задоволено заяву представника ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача у виконавчому провадженні про примусовому виконанню виконавчих листів, виданих Дзержинським районним судом міста Харкова, - ПАТ «Дельта Банк». Визнано стягувачем виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих Дзержинським районним судом міста Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на корист ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за Договором кредиту у розмірі 18 568 доларів США 57 центів, що за курсом НБУ станом на 19 жовтня 2010 року становило 146 907 грн. 08 коп., та по 734 грн. 54 коп. з кожного судового збору і по 60 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - ПАТ «Дельта Банк» (т.1 а.с. 103).

Згідно договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року, до якого було внесено зміни договором від 14 травня 2012 року, ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги за кредитами (а.с. 45-50, 55).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

За змістом ст. 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду із дійсним позовом ПАТ «Дельта Банк» посилалося на існування заборгованості ОСОБА_1 за Договором кредиту за тілом кредиту та відсотками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами укладеного Договору кредиту сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом (пункт 1.3.3, 1.3.4 договору).

Відтак, обов'язок відповідача повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами існував у межах строку кредитування. У подальшому відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18, що відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для повторного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту. Така заборгованість вже стягнута рішенням суду, за яким відкрито виконавче провадження і ПАТ «Дельта Банк» у вказаному виконавчому провадженні визнано стягувачем.

Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду в частині підстав відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом. Оскільки після припинення строку кредитування настають передбачені ст. 625 ЦК України наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання і проценти за користування кредитними коштами не стягуються, суд помилково відмовив у задоволені позову Банку про стягнення процентів у зв'язку з ненаданням позивачем належного розрахунку. Тому рішення суду в цій частині належить змінити в частині підстав відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» процентів за користування кредитом, у позові в цій частині відмовити у зв'язку з відсутністю у Банка права нараховувати відсотки за Договором кредиту після набрання чинності заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-1656/11 .

Згідно ч.4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на вищевикладене апеляційна скарга Богонос М.О., який діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні в частині підстав відмови у задоволенні позову Банку про стягнення процентів.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Богонос Максима Олександровича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 липня 2018 року змінити в частині підстав відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» процентів за користування кредитом.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитом відмовити з інших підстав.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний